78 q AND. HOLMGREN. 
sist afhandlade almlokal den östligaste i Norge utmed Sandöladalen. 
Forstmästare Five i Snaasen har meddelat mig, att trädet ganska säkert 
äfven växer vid Baasdalen, omkring 3 km. väster om Östersjön eller 
ungefär 1 mil öster om förekomsten vid Sibirien. Då terrängförhållan- 
dena efter detta dalstråk, som utmynnar vid Gäddede i Frostviken, äro 
i hög grad gynnsamma för almens uppträdande, synes det mig äfven 
sannolikt, att en del nya almförekomster ännu närmare riksgränsen skola 
kunna uppspåras. 
Förut är visadt, att ett flertal af just dessa för de norska förekom- 
sterna karakteristiska arter äfven äro karakteristiska för vår jämtländska 
almflora. Då det likaledes i det föregående är visadt, att dessa arter 
under en förgången tid haft en större sammanhängande utbredning inom 
Jämtland, är det äfven tydligt, att de västjämtländska almförekomsterna 
en gång äfven hört samman med de å hinsidan Kölen liggande. 
Med stöd af svenska och norska generalstabskartor öfver norra 
Jämtland och angränsande lokaler i Norge kan man finna, att afståndet 
mellan den östligaste norska lokalen vid Baasdalen å 400 m. ö. h. och 
den efter samma dalstråks fortsättning inom Sverige liggande förekom- 
sten i Medberget, ej är större än 54 km. i rak sträcka. Vidare ligger 
vattendelaren, som förlöper mellan Kve- och Sandsjöarna i Norge, å 
431 m. höjd ö. h. och sålunda ej mer än 31 m. öfver förekomsten i 
Baasdalen, 100 m. öfver lokalen Sibirien samt 30 m. öfver Medberg. 
Då därtill kommer, att almen å vissa jämtländska lokaler lefver å 
mer än 600 m. höjd ö. h. och detta t. o. m. i fjällens omedelbara när- 
het, torde äfven ligga i öppen dag, att trädslaget bland annat genom 
det låga fjällpass, i hvilket Sandölaån har sin upprinnelse, invandrat 
till vårt land. 
