NÅGRA ERFARENHETER OM KONSTGJORDA GÖDSELMEDELS ANVÄNDNING, 383 
Man ville i Belgien tillgodogöra sig de ofruktbara hedar, som fun- 
nos flerstädes där, genom att göra dem skogbärande. Då jorden å dessa 
hedar ofta var till ytterlighet näringsfattig (med undantag för kali), gjorde 
man försök icke blott med bearbetning af jorden, stundom till ett djup 
af ända till I meter, utan äfven med tillförsel af kväfve- och fosforsyre- 
gödsel. Vid alla jämförelser mellan gödslade och ogödslade försöksrutor 
såväl i plantskolan som i planteringarna, fann man, att snabb utveckling 
af plantorna blott då kunde väntas, när de erhållit tillräcklig näring. 
De växa då fortare, blifva mera motståndskraftiga mot sjukdomar samt 
tåla bättre vid omplantering. Bearbetningen af jorden visade sig vara 
icke blott nyttig utan på sina ställen äfven nödvändig. I regel har den 
dock icke kunnat företagas till det djup, som ofvan nämnts. 
Se här ett gödslingsförsök” från den belgiska domänen Westerloo 
på en hed, benämnd >le Corbisier>. 
Försöksjorden utgjordes af humusfattig sandjord. Den bearbetades 
till 80 cm. djup och fick ligga tre år i träda samt besåddes härefter 
med frö af Abies pectinata. Efter 17 år voro träden 3—4 m. höga, i 
enstaka fall 35 m.; skotten voro svaga och korta. En annan ruta med 
likadan jord gödslades med 1,000 kg. tomasfosfat per har, bearbetades, 
fick bära lupiner i två år samt besåddes med frö af Abies pectinata. 
Efter endast 9 år hade dessa plantor nått en höjd liknande den, träden 
från första rutan uppnått på 17 år, d. v. s. 3—4 m., men skotten på 
den gödslade rutan voro längre och kraftigare än på den ogödslade. 
I Belgien synes man flerstädes hafva enat sig om något så när 
samma plan vid skogskultur på hedar. Enligt denna bearbetas jorden 
i regel till 30 å 45 cm:s djup samt gödslas vanligen med 3500 kg. to- 
masfosfat per har. På särskildt dåliga jordar användes gröngödsling med 
lupiner och större mängd af tomasfosfat. Ofta besår man den bearbe- 
tade och gödslade jorden med något sädesslag, innan skogsplantorna 
utsättas. Härigenom återvinnes åtminstone en del af omkostnaderna, 
utan att jorden utarmas. 
Den tyska försöksverksamheten på detta område är i stort sedt yngre 
än den belgiska. Emellertid har den under det sista årtiondet upparbe- 
tafs med en energi värd allt erkännande. Åtskilliga resultat från den- 
samma demonstrerades på en utställning, som ägde rum i Halle år 1901.” 
1 Enl. GIERsBERG, Kunstliche Dängung im Forstl. Betriebe. Berlin 1905. Ref. i 
Deutsche Landw. Presse 1905. 
Utförligare uppgifter angående de belgiska, forstliga gödslingsförsöken finnas i ett 1904 
utkommet arbete af HuBERTY & HALLEUX med titeln »Les engrais chimiques en sylvi- 
cultare>. 
? Enligt Deutsche Landw. Presse XXVIII (1901) N:o 55. 
