34 . 0. HOFMAN-BANG. 
Som allmänt resultat af gödslingen på skogsträden framgick, att denna i 
hög grad befordrade dessa träds utveckling. 
Rotbildningen blef genom gödslingen kraftigare och rötterna längre. 
Som exempel härpå förevisades ettåriga plantor af fur från såväl ogöds- 
lade som gödslade parceller af samma jordmån. De förras rötter voro 
högst 7 cm., de senares ända till 20 cm. långa. Ett kraftigt rotsystem 
måste gifvetvis inverka gynnsamt på trädet i sin helhet. Med djupt 
gående rötter åstadkommes ju möjlighet för växten att tillgodogöra sig 
äfven den assimilerbara näring, som finnes i något djupare liggande 
jordlager. 
Gödslingens inverkan på plantornas längd öfver jordytan demonstre- 
rades af följande försök. 
Af tvenne försöksrutor var den första ogödslad och obearbetad; 
den andra ogödslad men bearbetad, den tredjes jord var luckrad och 
gödslad med 2,000 kg. bränd kalk och 200 kg. 40 2 kalisalt, allt per 
har. De plantor af fur, som uppdragits på dessa försöksrutor, voro vid 
4 års ålder: 
D ALU FANS SSA 0,58 UM Vang, SISta "arSSkOtbk-E...c.. 0,2 m. 
» » UITPSRS TACA Ö,Jo >» » » SON HON ner Ös4s e 
» NAR bl bl ssd SN TOT » » DE ITU) Teo OERE ÖS 
Redan en ringa bearbetning af jorden har alltså visat sig vara för- 
månlig. Med litet gödsel därtill har resultatet yttterligare förbättrats. 
På ett fält med femåriga plantor visade dessa dålig tillväxt. På för- 
sök uttogos tre rutor. Den första fick vara ogödslad; den andra göds- 
lades under vintern med 800 kg. kainit; den tredje med 900 kg. kainit 
och 900 kg. tomasfosfat allt pr har. Redan följande år visade det sig, 
att gödslingen gjort verkan, i det att de plantor, som fått sådan, vuxit 
bättre än de öfriga. Efter fyra års förlopp voro furorna å den ogödslade 
parcellen 60—90 cm. höga; på den andra försöksrutan 100—113 cm. 
och på den tredje 120—130 cm. Om detta icke kan sägas vara något 
glänsande resultat, så tala dock siffrorna ett tydligt språk. Ett annat 
försök, hvars resultat demonstrerades vid den ofvan omtalade utställ- 
ningen, gällde en granplantering på en höjd af 1,1350 m. öfver hafvet. 
På grund af nattfroster, som här kunde inträffa långt fram på våren, ja, 
t. o. m. i juni månad, skedde tillväxten ytterst långsamt. :Försöksvis 
uttogs af den år 1888 gjorda planteringen en del plantor, som gödslades 
hvar för sig med 25 gr. tomasfosfat till hvarje planta: ' Fosfatet ned- 
myllades försiktigt. År 1900 hade de gödslade plantorna i medeltal nått 
en höjd af 2,1—3 m., ens enstaka bt. OO. mi 3,05 m;,, under: detrattfere 
ogödslade vuxit till en höjd af blott 0,;—90,9 m. De gödslade plantorna 
