140 AXEL GAVELIN. 
. 
nedtill äro 7 å 8 cm. eller t. o. m. — ehuru mycket sällan — 10 cm. i genomskär- 
ning. Tallen uppträder icke i Junkardalen på svenska sidan riksgränsen, men går 
enligt uppgift af gränsridaren Joh. Lundmark i Jäkkvik 1,5 å 2 km. ofvanför 
Graddis fjällstuga, alltså c:a 10 km. ifrån vattendelaren mot Sildutjokk. 
9. Jårrompasset. 
På tre ställen strax intill vattendelaren 1 Jårrompasset mellan Junkarälfven 
och Sildutjokk har jag påträffat subfossila tallämningar. 
Lägsta fyndorten ligger 700—3800 m. rakt S. om vattendelaren och enligt 
barorneterafvägning 18—20 m. lägre än densamma, alltså c:a 685 m. ö. h. 
I ett blott 10 m. långt, 5 m. bredt samt endast c:a o,; m. djupt, sankt kärr 
låg en i ytterdelarna starkt förmultnad återstod af en tallstam”?, nu intill 16 
cm. i diameter. Afståndet mellan årsringarna var endast I mm. och därunder. 
Mindre än 1 km. ifrån föregående lokal påträffades strax sydväst 
om passpunkten och norr intill den från denna rinnande bäcken en något 
större furustam, som stack fram vid nedre kanten af ett större snöläge. Det 
framstickande furupartiet höll 23 cm. i diameter, men var betydligt förmult- 
nadt, hvadan denna siffra ej angifver trädpartiets ursprungliga genomskärning. 
Furustammen hade synbarligen legat inbäddad i den tämligen förmultnade 
kärrtorf, som här utfyller en liten grund insänkning mellan kala berghällar, 
men var nu genom erosion frampreparerad därur. — Denna fyndort ligger 
endast ett par m. högre än den nyss förut beskrifna. 
C:a 100 m. SO. om föregående fyndort och 10—15 m. under den allde- 
les närbelägna passpunkten, alltså 690—0695 m. ö. h., påträffade jag i en 
annan obetydlig, af kärrtorf upptagen insänkning tämligen starkt förmultnade 
rester efter tallstammar. 
De beskrifna fynden synas mig otvetydigt ådagalägga, att tallen under ett 
visst skede gått såsom en sammanhängande skog ända upp på vattendelaren 
i Jårrompasset. Detta är så mycket anmärkningsvärdare, som terrängen här- 
städes är föga gynnsam för skogsvegetation, i det att dalgången uppe vid 
passet är nästan fri från lösa bildningar, hvilka blifvit till största delen bort- 
sopade dels af en subglacial isälf, dels af afloppsälfven för en betydande issjö 
med jämförelsevis lång tillvaro. 
På fjällsluttningarna väster och nordväst om passpunkten sökte jag förgäf- 
ves efter tallämningar i myrarna på en höjd från något tiotal m. till mer än 100 
m. öfver densamma. C:a 37 m. öfver passpunkten och alltså 741 m. ö. h. 
påträffades emellertid i en myr på sydöstra sluttningen af Årj. Drivantjåkko 
starkt förmultnade delar af en björkstam, alltså c:a 80 m. öfver den nutida 
björkgränsen och 40 å 50 m. öfver de allra öfversta isolerade björkbuskarna 
i trakten. 
10. Raudojokk. 
Nordost om Vuoggatjälmejaure framgår öfre björkgränsen kring Raudojokk, 
såsom redan nämnts, på c:a 750 m. Ö. h., medan enstaka björkar på intill 
c:a 3 m. längd förekomma ett par tiotal meter högre. Strax SO. om Rau- 
1 Vedprof från denna och följande lokal äro godhetsfullt bestämda af professor G. LaA- 
GERHELM. 
