OM TRÄDGRÄNSERNAS NEDGÅNG I DE SVENSKA FJÄLLTRAKTERNA. I4I 
dojokk, något ofvan den öfre gränsen för sammanhängande björk men nedan- 
för gränsen för utposterna från björkregionen, påträffade jag i ett helt obetyd- 
ligt, af vatten och lös dy upptaget kärr talrika fragment efter tall. Kärret 
är beläget 766 m. ö. h. 
De talrika små kärr och tjärnar, som förekomma väster och söder om Tjid- 
tjakk intill ett par hundra m. öfver ifrågavarande fyndort, genomletades under 
en eftermiddag, men ehuru många tycktes särskildt ägnade att bevara tall- 
lämningar, kunde jag ej på dessa stora höjder påträffa några sådana. Den nu- 
varande tallgränsen på sluttningen närmast nedanför fyndorten fick jag visser- 
ligen ej tillfälle att säkert bestämma. Då emellertid denna enligt HOLMERZ 
och ÖRTENBLAD på motsvarande sida af dalgången mer än 3 mil längre 
i SO. ligger 570 m. ö. h., medan tallen endast 7 km. NNV. ifrån fyndorten 
upphör på c:a 500 m. ö. h., så inses, att den midtför fyndplatsen näppeligen 
kan ligga högre än c:a 525 m., och att 550 m. snarast är ett för högt värde. 
Äfven om tallens n. v. öfre gräns härstädes sättes till 550 m., angifver emel- 
lertid fyndet, att tallregionen härstädes en gång gått något mer än 200 m. 
(216 m.) högre än den nutida barrskogs- (= tall-) gränsen. 
Ungefär samma, eller möjligen något större, vertikala förskjutning af barr- 
trädsgränsen angifva äfven de ofvan beskrifna tallfynden i Jårrompasset. Höjd- 
skillnaden mellan de högsta furulämningarna 1 passet och tallens nutida öfre 
gräns i Sildutjokk uppgår visserligen ej till fullt 200 m. (190—195 m.), men 
eftersom de förra äro belägna omkring 2 mil längre åt nordväst än den se- 
nare, så måste på grund af trädgränsernas fallande mot väster och nordväst 
den nutida barrskogsgränsen vid Jäårrompasset ligga betydligt lägre än 500 m. 
ö. h.; skillnaden mellan den nuvarande och den forna gränsen bör alltså 
äfven här ej obetydligt öfverstiga 200 meter, möjligen uppgå till c:a 250 m. 
Vid den tid, då en sammanhängande tallskog från norska sidan gick upp till 
vattendelaren i Jårrompasset och till en motsvarande höjd vid Vuoggatjäl- 
mejaure, bör tallregionen enligt mitt förmenande hafva sträckt sig från svenska 
sidan uppefter hela Sildutdalen och öfver vattendelaren i Jårrompasset stått i 
samband med tallskogen i Junkardalen. Huruvida ett sådant samband existe- 
rat äfven öfver det 20 m. högre Markenespasset, eller om detta då nådde öfver 
tallgränsen, må lämnas osagdt. 
Laisälfven. 
Efter Lajsälfvens hufvuddal upphör björkregionen c:a 25 km. SO. om riks- 
gränsen på en höjd af c:a 700 m. ö. h. i dalbottnen och på dalens sydsida, 
på nordsidan synbarligen något, ehuru ej betydligt högre. 26 km. längre åt 
öster går björkskogsgränsen på norra sidan af dalgången söder och sydost om 
den lilla sjön Plovek c:a 750 m. ö. h., medan enstaka strödda björkexemplar 
förekomma ett par tiotal meter högre. C:a 10 km. längre åt sydost på samma 
sida af dalgången bestämde jag barrskogsgränsen (= tallgränsen) nordväst om 
Adolfström till c:a 590 m. ö. h. F. SvENONIUS har godhetsfullt meddelat mig 
en af af honom utförd bestämning på barrskogsgränsen på samma rjällslutt- 
ning, hvarigenom han erhållit nära nog samma värde som jag eller 3593 m. 
ö. h. Barrskogsgränsen torde därför härstädes kunna sättas till 590—96090 
m. ö. h. Härvid bör dock anmärkas, att jag högt ofvan den sålunda funna 
gränsen påträffade en isolerad fur inom björkregionen på 658 meters höjd öf- 
ver hafvet. 
