1606 5 LITTERATUR. 
Skogsuppskattning. 
O. S. KLARSTRÖM. Praktiska anvisningar om olika virkesmätningar 
och skogstaxeringar samt skogsafverkningar och virkestransport. 52 sid. 
Pris Ij50- 
När författaren till detta arbete på flerfaldiga ställen åberopar sin långa, 
30—40-åriga erfarenhet samt utbrister i klagan öfver, »att alla, som skrifva 
om skogstaxeringar, skrifva därom så vidlyftigt, att det är omöjligt att i allt 
begripa saken för andra än dem, som tagit examen i högre läroverk (om 
ens dessa begripa allt)», så kunde man ju här med skäl vänta sig en praktisk 
och lättfattlig framställning af de behandlade ämnena. Litet hvar torde dock 
vid genomläsandet känna sig minst sagdt besviken, ty hvad den praktiska 
framställningen beträffar, så inskränker den sig mest till resonemangsvis fram- 
förda funderingar öfver fördelar och brister hos några af författaren kända 
eller använda sätt för virkesmätningar, taxeringar m. m. jämte ett och annat 
exempel, hvarvid de utlofvade anvisningarna endast beröra en eller annan 
detaljsak, under det att den mindre erfarne förgäfves söker en framställning 
angående förfaringssättet 1 sin helhet. Hvad slutligen lättfattligheten angår, 
så torde den nye författaren i ämnet knappast ha lyckats bättre än sina före- 
gångare, något som kanske beror på att han af fruktan för »vidlyftighet»>, 
hopträngt framställningen till en form, som torde mildt uttryckt kunna kallas 
svårbegriplig. 
Tål 
Skogspolitik. 
BENTHEIM, OTTO von, Das Oberförstersystem in den deutschen 
Staatsforstverwaltungen, Berlin, Verlag von Julius Springer 1908, 
3:01 210, SIAOT ETISKA OOT kt. 
Det är uppenbart att en period af framryckning och förändringar stun- 
dar inom svenska statens skogsväsen. Vi känna att den drifvande kraften 
härvidlag är ingen annan än den alltomfattande samhällsutvecklingen själf och 
våga därför hoppas, att de nya former, hvilka omsider framgå som resultat 
af denna utveckling, i stort skola visa sig anpassade efter tidens och landets 
behof. Till hvilken grad detta verkligen blifver fallet är dock i mångt och 
mycket beroende af tillfälligheten, af de medverkande personligheterna. Det 
synes "under sådana förhållanden vara en bjudande plikt för medlemmarna af 
den kår, som genom utbildning och yrke framför andra är satt att vårda 
skogsmarkens tillgångar, att förstå dess utvecklingsmöjligheter samt att bedöma 
de former, hvarunder dessa tillgångar bäst förvaltas och nyttiggöras, att un- 
der detta omdaningsarbete icke stå likgiltiga och overksamma. Det är ju 
dem och deras arbetsfält, som detta arbete på det intimaste berör. 
Om det än är sant, att Sveriges skogsförvaltning bör ha en nationell 
och själfständig prägel — något som den likväl till sin upprinnelse och 
hittillsvarande organisation knappast har —, så hindrar detta icke, att vi 
ha mycket att lära af utlandet. Framför allt gäller detta om tyska riket, 
hvilket tack vare sin statsorganisation i förening med den uppmärksamhet, 
