LITTERATUR. 175 
litteratur. Vid en ständigt skeende utbildning, skulle saken ställa sig helt 
annorlunda. Men hvad göres f. n. för sådan? Några skogsägare eller för- 
valtningar nöja sig med att hålla sina tjänstemän med den ena eler andra 
tidskriften och tillåta dem dessemellan att deltaga i möten eller exkursioner, 
andra göra öfverhufvud taget intet. 
Huru litet å andra sidan tjänstemännen själfva i stort sedt låta kosta på 
sin vidare utbildning, visa frekvenssiffror från fackmötena och ännu mera deras 
litterära intressen. Därom kunna förläggarna af skogsböcker och skogstid- 
skrifter sjunga en särskild sång. (I senare afseende står Tyskland säkerligen 
mycket efter de nordiska länderna.) Förf. påvisar i anledning häraf, hvilka 
materiella följder ett sådant efterblifvande kan medföra. 
Som en första uppgift för skogsmännen framhåller förf. erhållandet af den 
sanna förståelsen för skogshushållningens väsen efter dess ekonomiska sida. 
Den andra uppgiften är att sörja för skogsmännens fortgående utbild- 
ning. Man har alltjämt velat införa det s. k. Oberförstersystemet, men det 
gäller också då att ' gifva skogsförvaltaren vapen i sin hand och hålla det 
skarpt. Detta sker endast därigenom, att han står på höjden af vetande. 
Vore nämligen så förhållandet, skulle man ej ännu i dag få se sådant i sko- 
gen, som beträffande hushållningsprincipen tillhör en förgången tid. Förf. 
klagar öfver, huru länge det dröjer, innan vetenskapens och praktikens erfaren- 
heter fullständigt tränga igenom, och citerar en gammal erfaren författares på 
skogsområdet ord: >»Nya tankars groningstid varar hos oss 20—25 år», och 
sätter häremot, att beträffande hushållningen i lifvet är tid — pengar. Dessa 
pengar kunna endast nås genom allmänna utbildningskurser. Då skulle också 
den gamla devisen försvinna: >Jag förblir vid det gamla». — 
Vidare pläderar författaren för en särskild anstalt för skogsindelning. Dess 
uppgift skulle särskildt vara att utröna den ekonomiskt bästa omloppstiden 
och klart skilja mellan kapital och ränta — en rätt svår uppgift i skogsbru- 
ket. - Förf: ställer sig ej afvisande mot en afverkning, större än tillväxten, men 
framhåller, att inkomsten häraf bör så mycket som möjligt komma skogen 
åter tillgodo. Förf. kan nämligen ej fatta uthållighetsbegreppet så snäft, att 
afkastningen skall inskränkas till den verkliga tillväxten. Utan fara kan ett 
oproduktivt kapital afverkas, därest inkomsterna häraf enligt grefve TÖRRINGS 
förslag användas till 
1) vägbyggnader, 
2) förvärfvandet af närliggande dåligt skött mark; 
3) fortgående utbildning af Sorsele: 
4) byggandet för skogstjänstemännen af bostadslägenheter, som föra dem 
närmare skogen och från städerna. 
Återstoden borde användas till bildande af en reservfond, hvars räntor 
bidrogo till att utjämna växlingarna i den årliga afkastningen från skogen och 
därigenom kunde tillförsäkra skogens förvaltning en mera affärsmässig frihet. 
Som vi se af det kortfattade referatet, berör WAGNERS brochyr frågor, 
som äro aktuella äfven för vårt land. Afven här gör sig ju alltmera en 
sträfvan gällande, såväl inom riksdagskretsar som bland de yngre skogsmännen, 
att en friare, mera affärsmässig hushållning må införas på statens skogar. 
G. Sch. 
