STUDIER ÖFVER GRANENS FORMRIKEDOM. 227 
bergs-granarna vissa typer urskiljas, sålunda en genomgående mera 
trubbspetsad och en mera hvass- och långspetsad typ. Olikheterna i 
barrspetsens beskaffen- 
het synas dock delvis 
vara framkallade af 
olika belysnings- och 
ställningsförhållanden. 
Så äga ofta barren å 
de öfre grenarna, sär- 
skildt å själfva gren- 
spetsarna, skarpare af- 
satt och ofta äfven läng- 
re och hvassare spets- 
parti än barren å de 
nedre, mera beskug- 
gade grenarna. Stun- 
dom är det dock på- 
tagligt, att det ena in- 
dividet har mera ge- 
nomgående trubbiga el- 
ler påfallande hvass- 
spetsade barr. En jäm- 
förelse mellan barren af 
exempelvis Fålebergs- 
granarna n:r 39 och n:r 
44 visar tydligt, att 
skillnader i berörda af- 
seenden verkligen kun- 
na föreligga. 
Med afseende på 
barrställningen förelig- 
ga vissa olikheter ej 
blott, såsom redan of- 
van påpekats, beroende 
på olika belysnings- och 
grenställningsförhållan- 
den, utan äfven af mera 
svårförklarlig art. Sär- 
Sc 
Ur Statens skogsförsöksanstalts samlingar. Fot. af förf. 
Fig. 18. Den kortbarriga Fålebergs-granen n:r XXXII. 197/;09. 
(Eine kurzblättrige Fichte.) 
skildt må här framhållas individ med barren mera genomgående riktade 
framåt i grenens längdriktning. Fålebergs-granarna n:r III, XXVIII 
och 8 äro exempel på individ med dylik barrställning. Alla dessa 
