STUDIER ÖFVER GRANENS FORMRIKEDOM. 231 
dock, att hvarje särskildt individ alltid haft att uppvisa genomgående 
en och samma kotte- och kottetjällstyp. Detta förhållande framgår ännu 
tydligare vid en undersökning af det kottematerial, som förut föreligger 
i Försöksanstaltens samlingar. Sommaren 1904 insamlade doktor H. 
HESSELMAN i trakten af Gellivare från en hel del granar alla förefintliga 
kottar. Vid en närmare undersökning ha härvid i hvarje fall alla kottar 
från ett och samma individ visat sig representera en och samma kotte- 
och kottefjällstyp. 
Tvenne i sin typiska form från hvarandra väl skilda kottefjälls- 
typer äro talrikt representerade bland Fålebergs-granarna, nämligen var. 
europea TEPLOUCHOFF och var. acuminata BECK. Den förra, var. europea, 
karakteriserar SCHRÖTER ') sålunda: »kottefjäll rombiska, från midten 
eller öfre tredjedelen afsmalnande, i spetsen aftrubbade, urnupna eller 
tandade, ej plötsligt vågigt utdragna i en spets, ehuru äfven här en 
svagt vågig utbuktning kan förekomma till vänster och höger om den 
i profil något uppböjda spetsen.> Varieteten acuminata åter har »kotte- 
fjällen plötsligt vågigt afsmalnade till en lång, urnupen, uppböjd spets.» ”) 
Ännu en tredje kottefjällsvarietet må här omnämnas, nämligen var. 
fennica REGEL, med »omvändt äggrunda, framtill mer eller mindre af- 
rundade, men städse fint tandade kottefjäll; fjällets öfre, obetäckta del 
plan eller buktig».”) Visserligen finnes ej den rena fennica-typen repre- 
senterad inom Fålebergs-beståndet, men kottarna af en bland granarna 
visa dock en så stark dragning åt /ennica-typen, att den i anteck- 
ningarna upptagits såsom en var. versus fennicam.”) 
Mellan de båda typerna europea och acuminata finnas bland Fåle- 
bergs-granarna allehanda öfvergångsformer. Flere olika formserier från 
europea och till acuminrata kunna uppställas. Sammanställer man i 
olika serier kottefjäll af olika proportion mellan längd och bredd och 
olika typ beträffande aftrubbningen framtill, får man bland Fålebergs- 
granarna fem från hvarandra tämligen väl skilda formserier. Utgår 
man vid uppställningen inom de olika serierna från former med framtill 
mera afrundade kottefjäll eller rena europea-fjäll och tager man de 
mest utpräglade acuminata-tjällen som afslutningsformer, kommer man 
till det resultatet, som fig. 19 utvisar. 
Inom den första formserien, serien A, har jag sökt sammanföra 
former med påfallande bredt rombiska kottefjäll med aftrubbadt, mer 
1) C. SCHRÖTER: Ueber die Vielgestaltigkeit der Fichte, sid. 142. 
?) SCHRÖTER, anf. arb. sid. 144. 
3) SCHRÖTER, anf. arb. sid. 140. 
2 De för kottefjällstypen i första hand bestämmande kottefjällen äro de från kottens 
midtpartier; så alla de från olika kottar hämtade kottefjällen å fig. 19. 
