STUDIER ÖFVER GRANENS FORMRIKEDOM. 253 
kortare och mera olikformigt och oregelbundet utbildade kamgrenar. 
De vid Fåleberg undersökta rena kamgranarna stå med afseende på 
stammens friskhet betydligt framför äfven de oregelbundna kamgranarna 
och detta ännu mycket mera, då det gäller stammens radiemedeltill- 
växt. Ifråga om stammens friskhet komma så de oregelbundna kam- 
granarna i andra rummet och det betydligt framför granarna af när- 
mast i ordningen kommande förgreningstyp. Med afseende på radie- 
medeltillväxten synas dock de oregelbundna kamgranarna här stå 
blott helt obetydligt före närmast följande grantyp. Bland de oregel- 
bundna kamgranarna återfinnes den starkaste radietillväxten hos individ 
af en af utdragna kottefjäll med mer eller mindre starkt afsatt, sma- 
lare spetsparti utmärkt kottefjällsvarietet, var. acuminata. Af de ore- 
gelbundna kamgranarna synas dessutom de mera storkottiga individen 
särskildt öfverlägsna i fråga om stammens friskhet (frihet från röt- 
skada). 
I kamgranarna skulle vi då kunna vänta oss, att äfven annorstädes 
finna de skogligt sedt bästa granarna. Af den gjorda Fålebergs-under- 
sökningen har ju utslaget närmast gått i den riktningen. Skulle, såsom 
det vill synas, samma resultat vinnas jämväl af andra undersökningar, 
och skulle det därtill visa sig, att vi i de för nämnda granar sålunda 
angifna egenskaperna hafva att göra med ärftliga egenskaper, då vore 
ju redan ganska mycket vunnet. Våren 1909 påbörjades å kronoparken 
Sundsmarken i Hassle s:n i Västergötland isoleringspollinerings-försök 
å granar af skillda förgreningstyper. Då resultatet af isoleringen blifvit 
oväntadt godt, synes sålunda redan nu det första utgångsmaterialet 
för kommande ärftlighetsundersökningar föreligga. De af Fålebergs- 
undersökningen vunna resultaten äro alltid af den betydelse, att de 
berättiga till vidare undersökningar i den en gång inslagna riktningen 
samt gifva anledning till vissa bestämda kulturförsök. 
