OM TH. ÖRTENBLADS TILLVÄXTUNDERSÖKNINGAR I NORRLAND. 301 
undersökta tallarne i Bil. 2, hvari förrättningsmännen inrangerat de under- 
sökta träden i kolumner med 3530 års åldersskillnad. I kolumnen där för 
r10—150 år finna vi 92 träd med en medelålder af 131 år, hvilka vid 
brösthöjd z/azpå barken hade en diameter af 27,4 cm. Då barken vid denna 
ålder enligt förrättningsmännens noggranna undersökningar endast är omkring 
2 cm. tjock, ägde medelträdet sålunda en diameter inom barken af 253,4 cm. 
Under de följande 19 år, sålunda till 130 år, torde dess diameter ökas 2,r 
cm. och sålunda diametern vid denna ålder vara 27,5 cm. vid 1,3 meter 
eller nästan lika med den af förrättningsmännen funna. 
Då afsmalningen mellan 1,3 meter och 6,; m. inom barken enligt 
Holmerz” om Örtenblads omfattande undersökningar vid denna ålder uppgår 
till 4,7 cm., så skulle sålunda diametern vid 6,; m. inom barken å de uti 
Bil. 2. uppförda 92 träden vara 22,8 cm. 
Vid jämförelse mellan förrättningsmännens siffror vid 1,3 meter och 
undertecknads, visar sig att samtliga mina s. k. normala träd visade en medel- 
diameter af 253,, mm. vid 1,3; m. eller 18,; mm. lägre än Örtenblads, men 
de 56 träden däribland hade en diameter af 271,1 eller nära nog samma 
som förrättningsmännens. 
Tager man nu hänsyn till att många af de s. k. normala träden varit 
utsatta för vedervärdigheter, såsom skogseld m. m., som tidtals kunnat ned- 
sätta deras tillväxt, att vidare enligt Örtenblads uppgift icke i undersökningarna 
ingingo några förhärskande träd, hvilka skulle hafva visat den starkaste till- 
växten, samt att vid en införd bättre skogshushållning, hvarvid hjälpgallringar 
och ljushuggningar kunna komma till användning, äfven de normala träden 
ofta reagera vid friställningar och i hög grad öka sin tillväxt samt slutligen 
och kanske framför allt att de unga plantorna så mycket som möjligt skyddas 
i sin höjdtillväxt, så vågar undertecknad ingalunda bestrida möjligheten af att 
medeldimensionen för de tallar inom de undersökta trakterna, hvilka under 
lämplig omloppstid hinna till afverkningsbara dimensioner, kan vid 1,3 m. 
höjd och trädens 150 år uppgå till 27 cm. och sålunda till omkring 22 cm. 
vid 6,3; m:s höjd. 
Däremot vågar jag icke påstå, att dessa tal utgöra medeluttrycket för 
tallens tillväxt inom hela det vidsträckta länet med dess många olikheter i 
jordmån och lägen, ty härtill fordrades, att dessas utbredning varit bättre 
känd, hvarjämte nog ett större undersökningsmaterial varit af nöden. 
Redan af mina tabeller synes huru väsentligt olika stor tillväxt de nor- 
mala träden visa inom de tre stora undersökta trakterna af länet (Tr. A. B. 
och C.). Följande utdrag torde visa detta: 
Tr. A. (tab; sid: 3) 
41 träd; 167 års medelålder; v. 150 år 281,5 mm. v. 1,3 m. o. 217.838 mm. v. 6,5 m. 
Tr. B. (tab. sid. 6) 
oI 2 184 » > MAS RIND OY (AR AF ID29 VI 
Tr. C: (tab. sid. 9) 
107 » 151 » > » >» 2» 258. ; At JR VR 226,3 SE FO RR 
S:a o. medelt. 239 > 167 > > MINST ARP Do sa 3 SAT NSD BA 
Hvilka äro då de grava anmärkningar, som kritiken framställt mot detta 
omsorgsfulla arbete »Om Norrbottens skogara? 
De kunna sammanfattas i följande: 
1:0) Jägmästaren H. Petterson påstår, att förrättningsmännen vid uträk- 
Skogsvårdsföreningens tidskrift 1909. Fackuppsatser. Vv 
