BOKSKOGEN INOM ÖSTBO OCH VÄSTBO HÄRAD AF SMÅLAND. 34 
hade Com:n med tillfredsställelse erfarit att Ryttmästaren LILLIENBERG, som är 
ägare af betydligare bokskogar både inom Östbo och Wessbo härader, icke 
allenast handhafver en ändamålsenlig hushållning med de gamla träden, utan 
ock anlagt planterhagar, der de späda bokplantorna omsorgsfullt vårdas för 
att bereda tillgång på detta ädla trädslag äfven för en aflägsnare framtid.> 
I sin Beskrifning öfver Wästbo 1846 uppgifver ALLVIN att »Schedingsnäs har 
— — mycken skog, deribland äfven bok>. 
I beteshagarna söder om gården utmed västra sidan af Källundasjön 
ända bort till Åminne ägogräns finner man öfverallt enstaka, gamla bokar. 
Om denna trakt förr varit rikligare bevuxen med bok än nu, är ovisst, men 
traditionen påstår att så varit fallet. Anmärkningsvärdt är, att också den förut 
omtalade trakten närmare Rannässjön, hvilken trakt nu kallas >Illveden>, 
fullt riktigt utpekas som gammal bokmark, ehuru numera på sin höjd mult- 
nande bokstubbar stå att finna i den grofva granskog, som intager platsen. 
3. Bredaryds socken. 
Äfven denna socken upptages till ansenlig del af sådana marker, som 
äro mindre tjänliga för bok. Någon större utbredning inom socknen synes 
detta trädslag icke heller haft i senhistorisk tid. Minst frostländig är otvif- 
velaktigt socknens norra, starkt kuperade del, hvilken ligger utanför de stora 
myrarnas verkningskrets. 
Det är också här, som en karta öfver Eskilstorp af år 1685 utpekar 
socknens forna bokskogar. Om en af dessa, som täckte »Gräfvingaåsen» norr 
om Eskilstorpssjön, där stället Hultet nu ligger, är redan förut taladt. Detta 
boke gick nämligen delvis in i Kulltorps socken. Bokskog klädde också 
den höga kullen längre i väster och har tydligen gifvit namn åt det tätt ne- 
danför kullens sydsluttning belägna stället Böket. (Stället finnes utsatt på 
1685 års karta och skrifves här Böök). Från båda dessa platser är bokskogen 
försvunnen. 
Ännu år 1770 uppgifver ROGBERG, att Bredaryd har »några enskylte sko- 
gar af Bok, Ek, Furu m. m.> ALLVIN nämner 1846 ingenting därom. F. n. 
bildar boken inga bestånd i denna socken, förekommer endast i enstaka 
exemplar och äfven som sådana nästan uteslutande i socknens norra delar. 
9. Refteleds socken. 
Refteled har förr varit en af de bokskogsrikaste socknarna i hela hära- 
det. Detta gäller dock uteslutande om socknens södra del, som är småku- 
perad och rik på smärre sjöar. Norra delen, där smala sandiga åbäddar 
slingra sig fram mellan stora myrvidder, har i senare tid alldeles saknat 
bokskog. Gränsen mellan dessa båda, helt olikartade områden går något 
norr om järnvägslinjen Refteled—Smålandsstenar. 
Enligt DuUuuKERS karta öfver Västbo 1690 utbredde sig en »Stor Booke- 
skogh> i västra delen af Refteled samt angränsande kant af Villstads socken. 
Bokområdet sträckte sig kring Hallasjön i söder, omfattade Ko-, Säf- och 
Iglasjöarna samt nådde i norr upp till de stora myrarna väster om Väbo- 
holm. Åt öster gick boket fram till Replinge- och åt väster till Fållinge- 
