(6 WP AA ONS bh 2 a-ö 
BOKSKOGEN INOM ÖSTBO OCH VÄSTBO HÄRAD AF SMÅLAND. 381 
kull, beläget på närmare !/, mils afstånd från byn.! Då utmarken år 1776 
skiftades, bestod skogen af »smärre gran och någon furuskog» och var 
öfverallt, så när som i några få skiften, blandad med bokskog. Ett mindre, 
från den stora skogen skildt bokhult på högst 30 hektar synes ha legat i 
»Östre oxhagen» sydväst om byn och ej långt från en större, skarpt markerad 
krökning af Nissa-ån. Detta hult lades till Alebo. En bestämmelse i skif- 
teshandlingarna att »den gård, som ej får någon bokskog uti sin skift, till- 
delas något af Bockalidarne», tyder onekligen på, att äfven ifrågavarande 
plats, som var 11 hektar stor och belägen på en kulle väster om gölen vid 
Yrhult (i Refteleds socken), varit beväxt med bok. 
I en sockenbeskrifning af år 1827 skrifver ALLVIN, att »bokskog finnes 
endast på 6 å 8 hemman? i Willstad Socken och för närvarande mest på 
Fållinge Lunnagårds ägor, men i allmänhet ej till den mängd, att svin kunna 
gödas af ollonen — 
I strödda exemplar förekommer boken fortfarande allmänt å Fållinge- 
gårdarnas utmarker såväl norr som söder om Hallaberg, så t. ex. å F. Bruns- 
gård, Lunnagård, Hulegård m. fl. Smärre ansatser till beståndsbildning lära 
förekomma å sistnämnda gårds äfvensom på Tronebo ägor i socknens syd- 
östra hörn. 
Det andra af den Duukerska häradskartans stora bokområden utgjordes 
af gränsmarkerna mellan Villstads, Södra Hestra och Långaryds socknar. 
Större delen af detta område föll inom förstnämnda socken, hvarest boksko- 
gen vid slutet af 1600:talet synes haft sin utbredning hufvudsakligen på Eke- 
bäckshults, Norra och Södra Fägerhults, Svenshults, Skeppshults och Bölaryds 
ägor. Redan hundra år senare måste boken varit försvunnen från samma 
hemmans utmark eller där spelat en mycket underordnad roll. En karta och 
beskrifning från åren 1796—1799 öfver dessa m. fl. hemmans utägor nämner 
ingenting om förekomsten af bokskog. Marken bar nu »fälleskog», >»svedje- 
skog», >»ung skog af furu och gran»; en ej ringa del var ljungryd. För 
närvarande har denna trakt ren barrskogskaraktär, och något minne af de 
forna bokskogarna fortlefver ej ens i traditionen. 
Under Stora och Lilla Haghult ha för mindre än en mansålder tillbaka 
funnits bokskog på åtminstone trenne olika platser. Dels nämligen på den 
af myrmark omgifna åssträckningen väst-nordväst om förstnämnda hemman 
samt — i ringare utsträckning — norr om gården, dels ett tämligen bety- 
dande hult på åsen rakt söder om Lilla Haghult. Detta senare boke afver- 
kades först på 1880-talet, hvaremot Stora Haghults bokskog synes varit 
borta redan före år 1865. Vid denna tid hade åsen väster om gården redan 
börjat antaga barrskogskaraktär. 
Bokskog fanns ock af gammalt vid Kållåkersskog. En karta af år 1815 
visar två stycken hult, det ena, östra bokhultet, på närmare 3 hektar och 
det andra, västra bokhultet, på 37/, hektar. Af båda finnas ännu delar kvar. 
Det östra hultet täcker nu en långsmal yta med sträckning nordost-sydväst 
längs ryggen af en ås, som framgår mellan Kållåkersskogs östra och västra 
gårdar. Det egentliga bokbeståndet, som är fördeladt mellan tre olika ägare, 
». 
! Såsom en kuriositet kan nämnas, att Fållinge under 1600-talet hade köpingsrättig- 
heter, utfärdade på samma gång som privilegierna för Värnamo köping. 
2 De åsyftade hemmanen måste vara: Fållinge, Haghult, Kållåkersskog, Isberga, 
Sännås, Trehörnahult, Arenäsholm samt möjligen Släthult och Vippershult. 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift, 1909. Fackuppsatser. ä 
