BOKSKOGEN INOM ÖSTBO OCH VÄSTBO HÄRAD AF SMÅLAND. 389 
der Mogårds kronopark vid västra stranden af Storsjön. Här finnas nu blott 
enstaka bokar kvar, för öfrigt tall, gran och enbuskar. 
I STYFFES brefsamling från unionstidens Sverige! förekommer ett bref 
från år 1425 rörande Nydala klosters utarrendering af Holmen, Hyliorydh 
(= Höljeryd) och Aelmelidha (= Elmelids) kvarn i Långaryds socken. Af 
denna urkund framgår, att klostret då lät sända svin i ollonbet på skogen 
under dessa hemman. Ännu långt senare funnos betydande bokskogar kvar 
i denna trakt. Sålunda angifver den Duukerska häradskartan en ganska stor 
bokskog nordväst om Höljeryd. Boket gick ända upp till Horshult i norr. 
Den del af bokområdet, som kom på Båxhult, måste likväl år 1720 varit 
ganska klen, ty en beskrifning af detta hemman säger då, att »ållonskog fin- 
nes här intet mer än några bokar i gärdet och hagen af intet värde — —>. 
Samma hage -beskrifves såsom mycket mager, »till mesta delen af ljung och lin- 
gonris öfverlupen — — beväxt med björk, något ek, bok och aspeskog — 
På en liten kulle tillhörig Gifvabo, och belägen midt emellan denna plats 
och Holmen, fanns år 1813 ett bokhult på 2!/, hektar. En kartbeskrifning 
från år 1816 betecknar en 4 hektar stor hage mellan Olshult och Kråkshult 
som »>»svinahagen>»>. Vida ståtligare än dessa båda små bokförekomster var 
den samtida bokskogen norr om Elmelid, hvilken på en karta af år 1810 
skattas till c:a 33 hektar. En ringa, starkt uthuggen rest med öfvervägande 
yngre bok finnes kvar, som det synes, vid sydvästra kanten af det gamla hultet. 
Som gammal bokmark uppgifves nu ett omiråde österut från Råckna, hvil- 
ket är beväxt med enstaka äldre bokar, gles tallskog och enbuskar. I hvad 
mån denna uppgift har skäl för sig, har ej kunnat närmare fastställas; hela 
trakten betecknas på 1810 års karta såsom >allmänna ryden> och var då på- 
tagligen kal mark. 
Söder om Holmsjön på inägorna norr om Gassbo finnes nu ett litet, 
men vackert bokbestånd. Beståndet, som påstås ha varit större förr, torde 
delvis sammanfalla med två stycken »bokebackar»> på respektive 2 och I 
hektar. hvilka år 1814 upptagas på en karta öfver gårdens inägor. 
En mängd forna och nuvarande bokhult komma på västra delen af sock- 
nen, trakten mellan Nissa- och Österån. 
»”» 
Den gemensamma utmarken till Norra och Södra Björnaryd var 1720 
>beväxen med Bok, Gran, Enebuskar, hvarutinnan finnes hjelpeligt vedbrand 
— —. Ollonskog fanns vid infallande ollonår till såväl gårdarnas egna 
svin som 30 »tag-svin>. En sista, ej obetydlig rest af Björnaryds bokskog 
afverkades omkring år 1900. 
Väster om Björnarydsgårdarna låg Nyarps skoglag, som förutom Nyarps 
by omfattade Stora och Lilla Rya, Tånga, Bälhult, Linnås och Norra Åkers- 
hult. Utmarken, säger en beskrifning från år 1724 bestod af stenig ljung- 
ryd och mossar, undantagandes på några få ställen, där små bokhult funnos. 
Dessa innehöllo ollonskog till egna svin, när etc. Hvar bokhulten lågo, an- 
gifves ej närmare. En karta öfver Norra Åkershults utägor år 1811 visar ett 
bokområde på åssluttningen väster ut från inägorna. Boket delades i ett 
nordligare, bättre hult på c:a 61/, hektar och ett sydligare, sämre på omkr. 
117/, hektar. Delar af detta senare boke finnas ännu kvar. Hultet består 
f. n. mest af yngre bok, sedan de äldre träden till största delen utfällts vid 
! C. G. STYFFE, Skandinavien under unionstiden, s. 156. 
