3990 ? 6 EDVARD WIBECK. 
en stark afverkning i slutet af 1890-talet. Några andra bokbestånd synas ej 
under senare tid funnits kvar inom det forna skoglaget. På Bälhults ägor 
stå utmed vägen Landeryd—Långaryd ett par uråldriga bokar. Med beröm- 
värd pietet har den nuvarande ägaren låtit träden stå kvar, trots att vägsynen 
önskat att desamma skulle borttagas. 
Ett litet bokhult torde år 1818 funnits under Gårdshult, som ligger ett 
stycke längre i norr, tätt intill Österån. Af en inägobeskrifning från detta 
år framgår nämligen, att ett 7 hektar stort skifte norr om gårdarna kallades 
» Risböket» och stod under båda åboarnas samfälliga bruk. 
Nordost om Kråkåsgårdarna invid sjön af samma namn fanns förr ett 
vackert bokbestånd, som till större delen afverkades år 1902 eller 1903. 
De nuvarande små bokhulten vid Lilla Skärshult och det söder därom 
belägna Lalabo påstås utgöra rester af ett större, fordom sammanhängande 
bokområde. FEgendomligt är, att detta ej omnämnes på en af S. Wiridén 
åren 1795—1805 upprättad karta och beskrifning öfver nyssnämnda m. 4. 
hemman, då däremot talas om ljungryd och furuskog, hvilken senare beteck- 
nas såsom mestadels gles och dålig. Någon afgörande betydelse kan emel- 
lertid icke tillmätas detta kartbeskrifningens negativa vittnesbörd, enär samma 
beskrifning, som också omfattar gårdarna i socknens sydvästra del, med tyst- 
nad förbigår flera här befintliga bokbestånd, hvars tillvaro af såväl äldre 
som nyare urkunder tillräckligt styrkes. 
På gammal bokmark växer sålunda Skärkeryds (=Jansbergs) lilla hult, 
ehuru detta f. n. till större delen består af unga träd. Boket, som nu står 
norr om vägen Kinnared—Långaryd, sträckte sig förr längre mot söder. Så 
uppgifver en karta från år 1723 öfver Skärkeryds södra granngård, Lilla 
Ekeryd, att norr om inägorna i ödeskogen Hultet fanns å ömse sidor om 
vägen till Långaryds kyrka »stenig ljungmark bevuxen med bokeskog och 
några ekar ibland, hvarest kunde, när ållonår infaller, fetas några svin — —>. 
Af hög ålder är likaledes det ansenliga, 30"/, hektar stora bokhultet på 
Mårås kronopark. År 1745 beskrifves det som »beteshage med vacker växte- 
lig bokeskog» och synes då haft ungefär samma utbredning mellan Stensjön 
och Skärkeryds (= Jansbergs-) sjön som nu. En karta öfver Jaensbergs 
skogelag år 1826 betecknar en 8 hektar stor »intages-backe» intill Stensjön 
som bokmark, under det en karta öfver Mårås från år 1840 uppgifver det 
egentliga bokhultet till c:a 31 hektar oafsedt »backarne» längre mot nordost. 
Äfven ALLVIN omnämner det vackra bokhultet vid Mårås. Sedan under 
ett 20-tal år en mängd öfverståndare afverkats i hultets västra del, kvarstår 
här hufvudsakligen ungbok. Endast på ett mindre område vid kullens östra 
del finnes ett slutet bestånd af äldre bok. (Fig. 7 och 15.) 
På en liten, skarpt markerad kulle å Örnabeckshults inägor straxt syd- 
väst om gårdarna upptager en karta från år 1811 ett c:a 1 hektar stort bokhult. 
Ett vida större hult på närmare 10 hektar klädde vid samma tid — 
kartan är från 1816 — ett par kullar, hvilka uppskjuta ur myren nordväst 
om N. Måsshult. En del af detta hult uppgifves ännu finnas kvar; bokarna 
utgöras af yngre träd. 
Vid Brohult, på mark, som vid början af 1800-talet betecknas såsom 
ljungryd, lär likaledes finnas ett litet bokbestånd. Sannolikt är denna bok- 
förekomst, liksom så många andra i dessa nejder, en å inägo- eller hagmark 
räddad utlöpare eller relikt från en fordomtima större bokskog. Ett betydande 
