392 . EDVARD WIBECK. 
kartan benämnes Kila-ån, 1 väster till sankmarkerna vid Hallandsgränsen, 
i söder till Hästerås och Gallingsbo (= Gölingsbo) samt 1 öster till Elmhult 
och nyssnämnda Brohult. 
16. Jälluntofta socken, 
I motsats till grannsocknen i väster var Jälluntofta socken fordom syn- 
nerligen skogrik. WIESELGREN uppgifver,! att socknens skogar ännu 1758 
beskrefvos såsom betydliga. »Där fanns skönt timmer och storvirke af fur 
och gran, ållonskogar af bok m. m.» >»Skog», säger också ROGBERG, »äger 
denna socken tillräckelig af wanlige slag.» En sockenbeskrifning af ALLVIN 
1 Jönköpings läns K. Hushållnings-Sällskaps Handlingar år 1823, — en för 
bokskogens beståndsförhållanden och skötsel särdeles förstående artikel, som 
senare skall beröras, — visar äfven, att vid denna tid en på bokskogen 
grundad, icke alldeles betydelselös hemindustri förekom inom socknen. Ännu 
år 1846 heter det i samme författares »Beskrifning öfver Wästbo härad i 
Jönköpings län» om Jälluntofta socken att »skog finnes här ymnigt, deribland 
äfven bok». 
Boken, som nu är Dbeståndsbildande endast på ett fåtal punkter inom 
socknens östra del, har fordom bildat hult på flera andra platser. I vida 
större rikedom än nu har den funnits på så godt som hvarje gård inom 
socknen. 
En bokförekomst belägen väster om sjön Jällunden och öster om Skär- 
sjön har redan förut beskrifvits, enär detta hult till större delen låg inom 
Långaryds socken. Enligt traditionen skall därjämte bokskog hafva funnits å 
Simmarydsnäs' ägor väster om och invid Gransjön samt å höjden vid Elghult. 
Kartor, som vare sig bekräfta eller förneka detta, saknas. Numera intagas 
dessa platser af gran-, fur- och björkskog. 
Boken påstås också vid början och slutet af 1800-talet ha varit det för- 
härskande trädslaget å höjden öster om Ringshult och söder om Hult (= Hulu.) 
Icke heller detta har med visshet kunnat fastställas. Däremot ha dessa går- 
dar med säkerhet haft bokskog mot norr, utmed Jällunden. En karta från 
år 1730 betecknar utmarken norr om Hult såsom beväxt med boke, eke; 
gran, fur och enebuskar, dels något bergig »hårdmark», dels god betesmark. 
Ollonskog fanns till egna svin, när etc., pottaskebrännare till 8 Lispund om 
året. Ännu år 1816 kallas en del smärre ägofigurer i »Trollamossen» på 
gränsen mot Blängsbo ägor för »Bokängsudden» — tillsammans omkr. 17/; 
hektar. Trakten längre i söder utmed sjön kallades då »hagen». 
Gunnalt, Foglanäs och Bråta hemman bildade tillsammans ett skoglag 
med gräns i väster mot Jällunden, 1 öster mot den stora, s. k. Getterhults- 
mossen. År 1724 bestod utmarken »till stor del af bokskog, — — dessutom 
fur- och granskog — —». Ollonbete kunde vid infallande ollonår finnas 
till »egna svin såväl som till 1o-tag-svin — —. <Pottaskebränne af gam- 
mal sörnad bok, årligen till 8 Lpd.> Man kan icke betvifla att bokskogen 
i förhållande till barrskogen aftagit, när samma mark år 1769 beskrifves så- 
lunda: — — »Skogen består nästan öfveralt af större furu och gran samt 
någon blandad bokskog jämte befinteligt biörke till mer och mindre grad 
! Efter J. GASSLANDER, »Beskrifning om Swenska Allmogen», Jönköpings läns K. Hus- 
hållningssällskaps Handlingar, h. 3 
