BOKSKOGEN INOM ÖSTBO OCH VÄSTBO HÄRAD AF SMÅLAND. 397 
skog. Ett annat hult med längsta sträckning i öster och väster låg norr om 
nuvarande Lilleryd. På andra sidan Storemossen längs den s. k. Kvarnåsen 
fanns en större bokskog. som mot norr sträckte sig upp i närheten af nu- 
varande Nackåsen, mot söder i jämbredd med Galtasjön. Sydligaste delen 
af detta boke hörde dock ej till Svanaholm utan till Sporda skoglag. Slut- 
ligan synes bokskog täckt en backe längre mot norr, straxt söder om kvarn- 
platsen vid Sunnerås. 
Endast rörande Vissö-hultet gifva äfven senare kartor en någorlunda klar 
bild. År 1772 uppgifves sålunda denna ö vara >öfver alt med Bokeskog 
bevuxen . År 1821 var visserligen närmare 9 hektar af öns centrala och 
östra del fyllda med bokskog — ALLVIN uppgifver år 1823! skogen där- 
städes såsom mycket vacker — men rundt kring hela stranden förutom på 
en liten punkt på östra sidan hade nu ett bälte af granskog kommit till. 
Vid samma tid betecknas bokområdena vid Lilleryd och på Kvarnåsen del- 
vis såsom hagmark, en annan del, kallad »>Slättahultet>, bar troligen fort- 
farande hufvudsakligen bokvegetation. Säkert är, att när Svanaholms stora 
gods då styckades, mycken bok fanns kvar. Öfver 7,000 stora bokar sägas 
t. ex. vid sagda tillfälle ha kommit på Sporda Bergsgårds del. Ännu år 
1846 uppger ALLVIN, att Svanaholm >har tillräcklig skog, deribland bok>. 
Några verkliga bokbestånd finnas ej numera å Svanaholmsgårdarnas ägor. 
Äfven på Vissö har boket ej längre karaktären af ett slutet hult; granen har 
allt mer och mer tagit öfverhand öfver löfträdsvegetationen därstädes och 
bildar nu afgjordt hufvudmassan af vegetationen. I enstaka och spridda 
exemplar förekommer bok fortfarande allmänt såväl å Vissö som på en del 
platser å fastlandet. 
Rörande bokskogarna i hela sydvästra delen af socknen gifva tvenne 
kartor öfver respektive Sporda by m. fl. hemman år 17 59—060 och Karaby 
m. fl. hemman år 1762 godt besked. Boket på Kvarnåsen upptages äfven 
här. Sydväst om JE låg »Kiällerhult>, bevuxet med >vacker boke- 
skog>. Öster om Bjärnasjön fanns gran och tallskog, men därjämte >några 
små bokehult». Nordväst om Långsjön växte i >Flahults Hägnen? medel- 
måttig gran och tall samt någon bokeskog». Söder om Mjösjön och väster 
om Bjärnasjön ligga Mjöhulta- och Flahultaåsarna, hvilka båda voro beväxta 
med bok. Sådan växte ock på Hyaltaberg söder om Tottebo samt på ytter- 
ligare ett par smärre höjder mellan Ölmesberg och Mjösjön. Äfven på den 
till Åhs” socken hörande delen af sistnämnda berg fanns vid denna tid bok- 
skog. Bokhult funnos vidare i Tottebo och Migssha hägnen, belägna nord- 
väst och väster om respektive gårdar, samt i >Tahrmossehultet> mellan 
Åbjörnabo och norra ändan af Tannsjön. Slutligen voro Stora Gräfvingaåsen 
nordväst och Lilla Gräfvingaåsen sydväst om Stora Gryssjön beväxta med 
präktig bokskog, som fördelades på trenne hult: >Stora> och >»>Lilla Gryssjö- 
hult> samt >»Mellanhultet>. 
Mellan de vidsträckta gran- och tallskogar, som redan då täckte största 
delen af den egentliga skogsmarken inom Åhs' socken, finna vi sålunda vid 
medio af 1700-talet omkring ett 20-tal bokskogar inströdda. Påfallande är, 
att nästan alla dessa bokhult växte på krönet af kullar och åssträckningar. 
! Beskrifning till Charta öfver Åhs socken, SENS Läns Kungl. Hushillnings 
Sällskaps Handlingar 1823. 
? Rörande betydelsen af ordet >hägnen» se sid. 426. 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift, 1909. Fackuppsatser. ö 
