i 
j 
| 
| 
b 
BOKSKOGEN INOM ÖSTBO OCH VÄSTBO HÄRAD AF SMÅLAND. 403 
hundra träd, hvilket år 1810 fullständigt sköflades. Det berättas att träden 
blifvit nedhuggna på en enda natt, samt att boställshafvaren själf mistänktes 
för att vara anstiftare af >»mordhuggningen»>. Hvar detta och kanske flera 
bokskogar i norra delen af Tannåkers socken legat, har i brist på nödiga kar- 
tor icke kunnat fastställas. 
Strödda och enstaka bokar träffas öfverallt inom Tannåkers socken, och 
tack vare traktens skogfattiga natur falla de härstädes mera i ögonen än på 
någon annan plats inom både Östbo och Västbo härad, S. Unnaryd och 
Femsjö socknar icke ens undantagna. 
22. Bolmsö socken. 
Förutom den stora ö, som gifvit socknen dess namn samt Toftnäsudden, 
omfattar Bolmsö socken jämväl ett icke obetydligt område väster om Bolmen. Un- 
der det större delen af öns utmark ända till senaste tid varit kal ljungryd, har 
socknens fastlandsdel samma natur som angränsande delar af Åhs' och S. Un- 
naryds socknar, ett förhållande som också haft sitt inflytande på bokskogens 
fördelning. De nuvarande resterna af bokskog äro visserligen lika obetydliga 
på fastlandet som på Bolmsö, men för ett eller annät århundrade tillbaka 
var skillnaden mellan socknens båda hufvuddelar stor, hvad bokskogen angår. 
Gårdarna väster om Bolmen hade då mycken sådan skog, hvaremot man 
förgäfves söker efter uppgifter, som antyda, att på själfva Bolmsö någon vä- 
sentligare ändring mellan förr och nu i berörda hänseende försiggått. Visser- 
ligen säger RoGBERG om Bolmsö, att »>skog finnes här, så väl som på de hit- 
hörande gårdar på fasta landet i det närmaste til nödige behof af Ek, Bok 
samt andra Löf- och Barrträd», men, hvad bokskogen på själfva ön beträffar, 
bekräftas ej detta af samtida landtmäterihandlingar. Såväl i en beskrifning 
öfver Bolmsö år 18231 som ock i häradsbeskrifningen år 1846 omnämner 
icke heller ALLVIN bokskogar på ön, men väl under Stafshult på fastlandet. 
Troligt är dock, att äfven Bolmsö en gång burit bokskogar, ehuru dessa på 
den tidigt odlade och jämförelsevis tätt befolkade ön sköflats hastigare än i 
obygderna på fastlandet. Af Göran Månssons till Bolmsnäs Jordebok ? lär 
sålunda framgå, att äfven Bolmsö på 1500-talet hade sina bokskogar. 
Det enda bokhult, som f. n. finnes på ön, ligger vid östra stranden på en 
liten udde tillhörig Stora Hof. Beståndet är omkring ?/, hektar stort och består 
af 200—250 stycken c:a 65-åriga bokar blandade med något gran och björk. 
År 1900 kalafverkades en liten vacker bokdunge å hemmanet Näset vid 
västra stranden af ön. Beståndet bestod af ett hundratal äldre träd fördelade 
på knappt I hektar. 
Af platsens naturförhållanden, kvarvarande öfverståndare, lucker mylljord 
etc., synes framgå, att en liten backe vid f. d. bostället Möcklagård — för 
öfrigt ej långt från Stora Hofs bokhult — äfvenledes förr burit bokskog. 
På Toftnäsudden finnes också en liten rest kvar af ett på de senaste 
åren afverkadt bokhult. År 1907 uppgafs att c:a 50 bokar återstodo. 
Återstår så Bolmsö fastlandsdel, det s. k. Västlandet. Om härvarande 
bokskogar gifva tvenne kartor öfver Sunnaryd med Källerudd år 1789 och 
öfver Stafshult, Ugglebo och Qvinnelsbo år 1790 den första upplysningen. 
1! I Jönköpings Läns K. Hushållnings Sällskaps Handlingar. 
? Se härom anm. å sid. 398! 
