404 : EDVARD WIBECK. 
»Ifrån Långsjön», heter det, »upp till Åsebo kohage och sedan i öster intill 
Sporeda rågång är öfveralt bokehult med någon graneskog blandadt>. Den 
afsedda trakten, som hörde till Stafshult, ligger på en åssträckning mellan 
Lång- och Ösjöarna och var öfver 90 hektar stor. År 1823 uppgifver ALLVIN 
Stafshults bokskog till 35 hektar, och ännu år 1846 säger han, att gården 
»har mycken skog, deribland äfven bok». F. n. täckes hela åsen mellan 
Lång- och Ösjön af barrskog, men enstaka bokar träffas mångenstädes, syn- 
nerligast i hagar och ängsmarker under såväl Stafshults som Åsebo, Ugglebo 
och Norra Skinnebo ägor. Hvar Sunnaryds bokskog legat, framgår ej tydligt 
at kartbeskrifningen, som blott innehåller bestämmelser om ollonbetets nyttjande, 
men ägornas nuvarande naturförhållanden gifva tillräcklig upplysning därom. 
Bokskogen fanns längs den ås med sträckning sydväst — nordost, som går 
fram längs nordvästra ägogränsen, och på hvilken ställena Gölen, Hultet, 
Bokeliden och Ö. Öja ligga. På detta område, nämligen dels i redan af- 
verkningsbar granskog vid Gölen och Hultet, dels i yngre blandskog af gran, 
tall och björk norrut på åsen, kvarstå ännu åtskilliga urgamla boköfverstån- 
dare, mestadels ihåliga och på annat sätt skadade trädruiner. 
Vid södra kanten af det forna bokområdet, på mark tillhörig f. d. nämn- 
demannen Peter Jonasson i Sunnaryd, uppväxa nu två små dungar af ännu 
unga bokar. Den östra dungen består af 30—40-åriga träd, den västra af 
20-åriga, blandade med likåldrig björk. Den yngre dungen bär spår af 
stark betning, men är nu inhägnad och afsedd att för framtiden bibehållas. 
23. Södra Unnaryds socken. 
Af de fåtaliga topografiska dokument rörande S. Unnaryds socken, som 
finnas från 16- och 1700-talen, kan man långt ifrån göra sig någon detal- 
jerad bild öfver bokskogens utbredning då för tiden. Frånsedt de ständigt 
skiftande konturerna, var troligen totalbilden ganska lik den, som upprullas 
af de talrika hemmanskartorna från förra delen af 1800-talet, en mångfald 
smärre bokhult, fördelade på så godt som hvar gård inom socknen. Till de 
stora sammanhängande bokområden, som funnos på vissa andra håll inom 
häradet, saknade denna socken full motsvarighet; den Duukerska häradskartan 
förlägger därför, trots socknens otvifvelaktiga rikedom på sådan skog, endast 
tvenne bokhult inom dess gränser. 
Man vet alltså, att år 1690 större delen af trakten mellan sjöarna Stora 
Slätten och Bolmen varit klädd af bokskog, som mot söder gick ända ned 
till N. Säfsås och jämväl synes utbredt sig på kullarna söder om Hult samt 
något in på Vallsnäs' ägor. Ett stycke längre mot söder vidtog det andra 
stora bokområdet, som låg mellan Unnen och Bolmen, mot norr begränsadt 
af S. Säfsås, mot söder af Nässja och Småöja inägor. 
En senare bild af samma trakt gifva åtskilliga kartor från tiden 1810— 
1830. Af hela det forna norra bokområdet finner man år 1827 endast 47/, 
hektar söder om gölen mellan Hult och N. Säfsås upptaget såsom bokskog, 
trakten norr om gårdarna kallas — utan närmare beskrifning — »skog och 
betesmark»; söder om Hult och på angränsande del af Vallsnäs fanns hag- 
mark. Som »skogbeväxt betesmark» betecknas nu också en stor del af trak- 
ten tvärs öfver näset söder om S. Säfsås' gårdar. Naturligtvis är det inga- 
lunda uteslutet, utan tvärt om ganska troligt, att skogen på dessa betesmarker 
