406 EDYARD WIBECK. 
På Getterhults ägor, nära gränsen 'mot Ugglebo 1 Bolmsö socken, ligga 
tätt utmed stora vägen tvenne helt små dungar, hvilka sägas utgöra återsto- 
den af ett större bokområde. Den östligare af dessa bokdungar synes vinna 
terräng mot hagmarken i söder. 
Utmarkerna i socknens norra del voro förr samfälliga inom hvartdera af 
tvenne skoglag, Färda och Hesslehults. Till det förra hörde Södra och Norra 
Färda samt Förhult och af ålder därjämte de gårdar 1 Jälluntofta socken, 
hvilka ligga söderut från Ölmesberg [förr Hölmingsberg]; till Hesslehults skog- 
lag hörde förutom gårdarna af samma namn äfven Danshult. Båda skoglagen 
voro rika på bok. 
Vid Färda skoglags delning år 1765 fick Förhult tillsammans omkr. 20 
hektar bokskog, belägen dels norr, dels öster om gärdet. Dessutom lades till 
gården en nästan lika stor areal s. k. intagsmark, som visserligen brukades 
till grässlåtter, men tillika var beväxt med »späd björk- och bokskog samt 
tall och gran». Om de bokhult, som föllo på Södra Färdas lott, heter det, 
att de »finnas belägne uti skiften af furu och gran — —, undantagandes et 
litet stycke, som stöter in uti Förhults tilldelte skog». Det mesta af S. Färda 
boke låg norr om Starrsjön, väster och söder om gården. Norra Färda slut- 
ligen fick bokskog på tre olika platser söder om Ölmesberg nära nuvarandé 
sockengränsen: ett skifte »utmed Bergs mosse och intag», »Färnebo-hultet», 
som låg på en liten kulle på andra sidan mossen, samt ännu ett litet hult 
straxt söder om det förra. Om de bokskogslotter, som samtidigt tillföllo Berg 
och Järebo 1 Jälluntofta socken, är redan taladt under denna socken. Vid 
både Förhult och Färda finnas än i dag bokbestånd. På förstnämnda plats 
synes boken hållit sig kvar söder om gården å den förutnämnda intagsmar- 
ken, samt å Färda ägor på den gamla bokmarken norr om Starrsjön. Färda 
boke skall vara af betydande utsträckning — öfver 10 hektar — samt mesta- 
dels utgöras af ung skog. 
Rörande Hesslehult och Danshult föreligga bestämda uppgifter först från 
år 1824. Vid denna tid utgjordes den sydligaste delen af utägorna, ett omkr. 
25 hektar stort område nordost om den s. k. Torpagöl, af bokhult och boke- 
backar. I själfva verket dominerade boken här på ett samladt område af 
ännu större ytvidd, enär omedelbart intill Hesslehults bokhult stötte Östra 
Bökhults, hvilket på denna plats år 1807 uppskattades till ungefär 9 hektar. 
Såsom straxt skall visas, ägde såväl Östra som Västra Bökhult därjämte bok- 
skogar äfven på andra håll. Af traditionen utpekas en småkuperad trakt mel- 
lan Hesslehults by och mossen i nordväst såsom gammal bokskogsmark. 1824 
års karta bestyrker såtillvida detta, som den upptager 47!/, hektar längst i 
norr som »Bokeberget» samt 8 å 9 hektar ett stycke söder därom som »Svina- 
granshultet». Det nuvarande bokhultet vid Danshult ligger på inägorna, möj- 
ligen till någon del å mark, som år 1824 betecknas såsom » Åsahultsbackarne». 
Trakten nordost om Torpa göl har däremot för länge sedan öfvergått till ren 
barrskogskaraktär. 
Öfver Östra och Västra Bökhult finnas landtmäterihandlingar från åren 
1807 och 1823. Utom det förut nämnda boket vid Hesslehults rågång ägde 
hemmanen dylik skog på flera andra platser. De betydligaste områdena ut- 
gjordes af tvenne s. k. »kohagshult», båda tillhöriga Ö. Bökhult och belägna 
respektive öster och söder om gården. År 1807 uppskattas östra kohagshul- 
tet till 17 hektar, år 1823 till jämnt hälften. För södra hultet uppgifves 
