BOKSKOGEN INOM ÖSTBO OCH VÄSTBO HÄRAD AF SMÅLAND. 409 
blandskog. Af norra hultet återstår däremot ännu en del straxt väster om 
N. Fjällandsnäs. - 
Af traditionen betecknas så godt som hela sjön Unnens västra strand- 
område från kyrkbyn i norr till en plats midt för Bököna i söder som gam- 
mal bokemark. Riktigheten häraf har ej kunnat kontrolleras, då från denna 
såväl som de flesta andra trakter af socknen äldre kartor fullständigt saknas. 
År 1815 inskränkte sig bokskogen vid Sönnerskog till ett 2 hektar stort hult 
vid vägskälet söder om gården. Trakten väster om inägorna var »grankärr 
och timmerhögskog». Längre i söder, straxt sydväst om Unnebäcksås' inägor, 
hade denna gård en 5!/, hektar stor kohage, som också kallades »västra bok- 
hultet>. Denna beteckning tyder onekligen på, att också ett östligare bokhult 
funnits, ehuru något sådant ej då beskrifves från inägorna eller hagmarken 
nordost och sydost om gården. Såväl vid Sönnerskog som Unnebäcksås fin- 
nes ännu mycken bok spridd i gärdesmarken och föryngringen synes flere- 
städes tala snarare för trädslagets spridning än för dess tillbakagång. Ett 
mycket litet bestånd ligger nu alldeles utmed stora vägen halfvägs mellan 
kyrkbyn och Rangelsbo, bestånden från år 1815 äro däremot borta. 
Den som längs stora vägen från öster nalkas Rangelsbo finner, straxt 
innan kvarnbäcken passeras, bokhult såväl söder som norr om vägen. Utanför 
dessa kan man i den starkt uthuggna barrskogen varseblifva åtskilliga uråldriga 
öfverståndare af bok. Trakten, som till större delen hör till Skifthult, har 
också förr varit bokemark och stod troligen en gång i direkt sammanhang 
med det förut omtalade Mörkavägs-hultet i norr. Granen måste dock ganska 
tidigt börjat inmänga sig på norra delen af området, där åtminstone en ge- 
neration af densamma redan hunnit att afverkas. En karta från år 1815 för- 
lägger norr om Skifthult tvenne hult, »Spång»- och »Källarehultet> på till- 
sammans 8 hektar, hvilka då sannolikt voro beväxta med bok. De nuvarande 
bokbestånden äro till antalet tre, ett norr och två söder om vägen, men ut- 
göra tillsammans knappast 4 hektar. Den sydligaste dungen utbreder sig mot 
väster på bekostnad af här angränsande enbuskmark, en landvinning, som 
dock endast är att anse som markens återeröfring. Stubbar utvisa nämligen, 
att äfven här funnits gammal bokmark. 
Som forntida bokområde uppgifves också hela trakten närmast söder om 
sjön Rangen. Äfven här är barrskogen nu gammal på platsen förutom på en 
i sjön utskjutande udde, hvilken ännu är bevuxen med bok. 
Ett annat försvunnet bokområde förlägges till Hälghults marker, på kullar 
belägna söder om Hjelmshult. Af brist på kartor kan icke heller denna upp- 
gift kontrolleras. På en höjd mellan gården 1 väster och det uppgifna gamla 
bokområdet i öster skall Hälghult än i dag äga ett litet bokhult. 
Hela trakten kring Nejsjön och Yasjön 1 socknens sydligaste del var förr 
rik på bok. Under förra delen af 1800-talet funnos bokhult under Mjöhult 
och Risa, Norra Hyltan, Berg, Yås, Hogård, Tykagård och Sjö. 
En karta från år 1815 uppgifver sålunda, att söder om Mjöhult och åt 
öster begränsadt af Nejsjön (skrifves på gamla kartor också Nät-sjön) fanns 
ett 17 hektar stort område, som var »till största vidden bokhult». Ett stycke 
längre i söder hade Lilla Risa mellan gården och sjön två stycken smärre 
hult på respektive 217/, och 2 hektar. I själfva verket betecknas vida mera, 
nämligen så godt som hela trakten mellan mossen och sjön från Mjöhult i 
norr till länsgränsen i söder af traditionen som gammal bokmark. På 1815 
