BOKSKOGÉN INOM ÖSTBO OCH VÄSTBO HÄRAD AF SMÅLAND. 415 
myrar; fastmarken däremellan, som är uppdelad i en mängd kullar och ås- 
sträckningar, utgör blott en ringare del af arealen. Samma forna rikedom 
på små isolerade bokhult, som kunnat konstateras på liknande mark t. ex. i 
Åhs” socken, möter oss också här, och här liksom i Åhs äro så godt som 
alla hulten under det sista seklet utgångna. Landtmäterihandlingar från tiden 
1811—1815 upptaga följande bokhult. Ulfvanäs hade en 5 hektar stor 
skog mellan gården och Saftorp ej långt från Åbo. Till Algutshylte hörde 
tre bokhult, hvaraf >Ögårdshultets på nära 5 hektar öster om inägorna var 
det största. De öfriga hulten på respektive 4 och 17/, hektar lågo, det förra 
vid stranden af Algumssjön, det senare strax norr om Lilla Frillen. På en 
rundt omkring af mossar omgifven kulle mellan Stensjön och södra viken af 
Hallasjön hade Älmhult ett rätt betydande bokhult på drygt 14 hektar. 
Till Stubbebo och Nabba hörde >»Stora hult>, en 10 hektar stor bokskog 
väster om förstnämnda gård. Också Frillhult hade ett 8 hektar stort hult 
straxt söder om gården. Detta finnes för öfrigt omnämndt redan år 1737, 
då beteshagen söder om gärdet beskrifves såsom >»stenig hårdmark, öfverallt 
bevuxen med ung bokskog — —>. »Ållonskog»>, heter det vidare, >i samma 
trakt för några svin, när etc. Pottaskebränne af vindfälle, men ganska ringa». 
Möjligen afses samma trakt i ett gåfvobref af år 1386 (omnämndt i STYFFES 
Skandinavien under unionstiden), hvarigenom >»en sju svina skog um allt Frille- 
böke> skänktes till Nydala kloster. Slutligen bör nämnas, att Flathult österut 
från gården hade ett 27/, hektar stort område betecknadt som »bokebackar>. 
På samma sätt som det ört omskrifna Öjaböke förråder gårdsnamnet Håk- 
-naböke från socknens sydligaste del tillvaron af någan fordomtima bokskog, 
hvars läge ej längre kan närmare angifvas. 
För så vidt det kunnat utrönas, är bokskogen numera försvunnen från alla 
de nyss skildrade lokalerna. Stubbebo lär visserligen ha något boke kvar, 
men detta uppgifves ligga sydost om gården, hvilken trakt på 1812 års karta 
kallas »kyrkhagen». 
25. Färgaryds socken. 
Liksom de gamla gränssocknarna längre i norr var också Färgaryd i 
äldre tider skogfattig, och ljungheden eller, såsom den på traktens munart 
kallas», ryen» har också gifvit denna socken dess namn. 1770 skrifver ROGBERG, 
att »>skogen är här ganska knapp, någon Bok finnes på få ställen, men alls 
intet Ek». Gamla kartor visa i själfva verket att bokskogar — om också af 
ringare utsträckning — under skilda tider funnits på icke så få platser i 
socknen. 
Troligt är, att i likhet med angränsande del af Femsjö flera smärre 
bokhult ännu vid början af förra århundradet funnos kvar på de myrländta 
hemmanen i socknens södra del. Att döma af en något oklar beskrifning 
från år 1811, fanns då en 9'/, hektar stor bokskog »Hultet> norr om Hökalt 
samt tvenne mindre, »Högahult> på 5 och »Baggehult> på 2 hektar längre 
söderut, östan om Dödhult. Den på samma karta upptagna »Bökesmossen>, 
belägen norr om Sofieslätt, antyder genom sitt blotta namn, att bokskog fun- 
nits i närheten. På alla de angifna ställena saknas nu bokbestånd, men ett 
sådant lär i stället ligga vid Eldshult. Bokskogen uppgifves här vara ung; 
den finnes ej heller upptagen på 1811 års karta. 
