BÖKSKÖGEN INOM ÖSTBO ÖCH VÄSTBO HÄRAD AF SMÅLAND. 4320 
talet fanns upprättadt vid Ed i Voxtorps s:n har redan förut blifvit 
omnämndt (sid. 362). 
Ved- och stäfverhuggningen ligger nutiden alltför nära, för att många 
ord skola behöfva spillas på dessa allbekanta nyttjandeformer af bok- 
skogen. 
Bokens höga värde som bränsle var förr som nu högt skattadt i 
synnerhet i Västbo, hvarifrån betydande mängder bokved utförts till 
Halmstad och de skogfattiga västra gränstrakterna. Gryteryds, S. Hestra, 
Långaryds och Färgaryds socknar ha sålunda med all säkerhet haft full 
användning för sin bokskog redan för erhållande af nödig vedbrand, 
under det pottaskbränningen hufvudsakligen florerade i de skogrikare 
socknarna österut samt i Östbo härad. 
Rörande värdesättningen af bokveden synes än i dag en egendom- 
lig skillnad - föreligga mellan socknarne väster och öster om Bolmen. I 
förstnämda trakt skattas bokveden högre än allt annat bränsle, i trakten 
öster om Bolmen synes den däremot stå lika eller lägre i kurs än både 
björk- och alved. 
Stäfver till byttor, tunnor o. d. är en produkt, hvars tillverkning går 
långt tillbaka i tiden. Inom undersökningsområdet synes emellertid 
stäfverhuggningen nått sin största utsträckning först i senare tid, näm- 
ligen på 1880-talet, då samtidigt en mängd små andelsmejerier uppstodo 
i dessa trakter af Småland. Många af dessa mejerier visade sig sedan 
opraktiska och blefvo snart nedlagda. 
Stäfverhuggningen är en handtering, som fordrar vana och skick- 
lighet, och som vanligen utöfvas af specialister i facket. Dessa arbeta 
ofta år efter år i samma skog, stundom bosatta i kojor uppförda på 
arbetsplatsen. Innan sågar kommo i bruk vid fällningen af de grofva 
bokträden, användes härtill yxor med c:a 3 alnar långa skaft. 
Stäfverna räknades i tolfter eller också i s. k. stortusen, hvarmed 
förstås 1,200 stäfver + 120 bottnar. 
Utöfver hvad som ofvan blifvit nämndt, har boken kommit till an- 
vändning för en mångfald smärre och mera tillfälliga ändamål, hvilka i 
förhållande till de förut nämnda, verkliga orsakerna till bokskogens af- 
tagande dock varit af ingen eller mycket underordnad betydelse och 
blott för fullständighets skull beröras. 
Synnerligast i vissa socknar af Västbo: Villstad, Jälluntofta, S. 
rörde med en lång stång i askan. Sedan denna tillräckligt länge varit utsatt för eldens in- 
verkan, hade 3—4 karlar till uppgift att bearbeta askan med slag af stänger tills den blef 
fast. Samma procedur upprepades, ända tills all askan blifvit på detta sätt behandlad. Höll 
hela askhögen, som kallades >väll>, ihop när den upplyftades, var luttringen fullt lyckad, 
och den erhållna pottaskan såldes då såsom I:ma vara, 
Skogsvårdsföreningens tidskrift 1909. Fackuppsatser. Ö 
