LITTERATUR, . 431 
LITTERATUR. 
(Vid hänvisningar till nedanstående tidskrifter användas följande förkortningar: 
A. F. u. J. Z. = Allgemeine Forst- und Jagd-Zeitung; Bull. Soc. Belg. = Bulletin de 
la Société centrale forestigre de Belgique; C. f. d. g. F. = Centralblatt fär das gesammte 
Forstwesen; F. Cbl. = Forstwissenschaftliches Centralblatt; F. Forstf. M. = Finska Forstför- 
eningens Meddelanden; L. J. = Lesnoj Journal; N. Z. f. L. u. F. = Naturwissenschaft- 
liche Zeitschrift fir Land- und Forstwirtschaft; Rev. = Revue des eaux et foréts; Schw. Z. 
= Schweizerische Zeitschrift för Forstwesen; Th. J. = Tharandter forstliches Jahrbuch; Z. 
f. F. u. J. = Zeitschrift fir Forst- und Jagdwesen; T. f. Sg. = Tidsskrift for Skogbrug 
T. f. Sv. = Tidsskrift for Skovvesen; S. Moss. T. = Svenska Mosskulturföreningens tidskrift.) 
Skogsbotanik. 
GEZA ZEMPLEÉN und JULIUS ROTH. Beiträge zur Stickstoffaufnahme 
des Waldes: Endeszeti Kiserietek. X Evfoliam 1 és 2 szam. 1908, 
Selmeccbänya 1908. 
Denna afhandling, som härstammar från den ungerska skogsförsöksanstalten, 
afser att belysa en sådan utomordentligt viktig fråga som skogsträdens upp- 
tagande af kväfve. Utgående från en undersökning af en skotte vid namn 
JAMIESON, mena de: att en del glandelliknande hår, som finnas på unga 
växtdelar, ha förmågan att direkt upptaga fritt kväfve ur luften. Såsom stöd 
för sina påståenden anföra de, att dessa hår enligt en del allmänt brukliga 
kemiska reagens (jod biuret, Millons reagens) äro rika på ägghviteämnen. 
Kväfverikedomen ha de dessutom sökt påvisa genom analyser af de späda 
håren. Sådana hår ha de nu funnit hos en hel mängd skogsträd. De 
anse högst sannolikt, att dessa ägghviteämnen bildats 1 håren genom kväfve- 
upptagning från luften, hvarvid de förebringa en diskussion om vissa ana- 
tomiska detaljer, som förråder en betänklig obekantskap med lagarna för 
ägghviteämnenas transport i växten. 
Emellertid innehålla deras undersökningar icke ens skuggan af bevis för 
de satser som, de vilja framföra. De omnämnda hårens rikedom på ägg- 
hviteämnen stå med all sannolikhet i samband med deras roll som sekretions- 
organ. Att det i dem befintliga kväfvet skulle direkt härstamma från luften, 
för den satsen, som skulle innebära en utomordentligt viktig vetenskaplig 
upptäckt, ha de icke kunnat anföra något enda stöd. Dessa undersökningar 
liksom JAMIESONS vittna om en fullkomlig obekantskap med hela kväfvefrågan. 
De fylla icke i några afseenden de kraf, som man för närvarande måste ställa 
på ett vetenskapligt bevis för den satsen, att de omnämnda växterna kunna 
öka sitt kväfveförråd på annat sätt än genom att upptaga bundet kväfve ur marken 
med sina rötter. Härför fordras omsorgsfulla kemiska analyser och att försöks- 
växterna befinna sig under sådana förhållanden, att andra kväfvesamlande 
växter som bakterier och svampar ej finnas i det substrat, i hvilket växterna odlas. 
Emellertid har detta arbete, så svagt det än är, med mycket gillande 
recenserats i en del ansedda, tyska skogstidskrifter. Hade icke så skett, hade 
detta arbete icke kommit att omnämnas i vår tidskift 
Hi En, 
