ÖSTERGÖTLANDS LÄN LANDSTINGSOMRÅDE. 43 
De enskilda skogarnas inom landstingsområdet 
tillstånd och skötsel. 
Någon afsevärd förändring i de enskilda skogarnas tillstånd och 
skötsel har helt naturligt icke inträffat, sedan styrelsen utgaf sin förra 
årsberättelse. 
Dock är det påtagligt att intresset för en bättre skogsvård är i 
stigande. Sällan motsätter man sig de förslag beträffande skogsskötseln, 
som framställas af styrelsens tjänstemän. Som belysande af förhållandet 
må nämnas, att endast inom Skedevi socken har öfverenskommelse un- 
der året träffats angående skogsodling å 52 egendomar. Å de flesta af 
dessa hade afverkning skett före lagens trädande i kraft. 
Största svårigheten möter vid att öfvertyga vederbörande om ska- 
dan, som förorsakas skogen genom den utan system utförda blädningen. 
Kunde man blott återkomma till forna tiders afverkningssätt med 
små trakthyggen skulle mycket vara vunnet. 
Afverkningen å timmerskog har, på grund af de låga konjunktu- 
rerna. a sågadt virke, under året varit relativt liten. 
Däremot har huggning af massaved förekommit i ovanligt stor ut- 
sträckning. Massavedspriserna ha också under året varit högre än nå- 
gonsin. 
På grund af befintligheten af ej mindre än 35 trämassefabriker inom 
länet, som för sin drift kräfva omkring 30,000 kubikfamnar massaved 
årligen, torde massavedshuggningen blifva en synnerligen viktig faktor i 
provinsens skogshushållning. 
Gifvet är att en bättre afsättningsmöjlighet för skogsprodukterna 
höjer skogens värde och därmed gör skogsbruket mera lönande. Trä- 
masseindustriens insteg i en provins borde sålunda kunna hälsas med 
tillfredsställelse. Under nuvarande förhållanden vållar dock trämasse- 
industrien den enskilda skogsvårdens handhafvare allvarliga bekymmer. 
Med möjligheten att som massaved få afsättning äfven för smärre 
dimensioner följer ofta, att skogar som stå i sin bästa växt afverkas, 
skogar som genom sin tillväxt skulle lämna ägaren betydligt högre ränta 
än försäljningssumman insatt å bank. De i länet befintliga fabrikerna 
äro sulfitfabriker och sliperier och ha så godt som uteslutande endast 
användning för gran; följden häraf blir, att granskogen ensidigt afverkas. 
