R 
fe 
S 
4 
- 
64 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER 1908. 
förefinnas i angränsande högmossar och »flyn»>», hvilka fortfarande be- 
finna sig i full tillväxt och därigenom pressa grundvattnet upp öfver 
den lågliggande angränsande skogsmarken. 
En annan och icke mindre vanlig orsak till försumpning är igen- 
vallningen af naturliga afloppsflöden, såsom bäckar och rännilar. 
Den minst uppmärksammade och därför måhända farligaste orsa- 
ken till försumpning är den, som på plana lägen med högt grundvat- 
ten inträder genom den förr genomsläppliga och porösa alfvens förtät- 
ning, hufvudsakligen på grund af kemiska krafters inverkan. 
Men ej blott som förstörare af skogsmarken verkar försumpningen 
skadegörelse. Därtill kommer äfven ökad frostländhet, ett faktum, som 
erkännes af s väl erfarenhet som vetenskap. Öfver sumpmarkerna 
lägras under klara nätter den gråhvita frostdimman, som, följande omärk- 
liga vinddrag, sprider sig inåt skogen och öfver angränsande kultur- 
fält. I lindriga fall verka dessa dimmor ett försenande inflytande på 
kulturväxternas utveckling; i svårare fall medföra de verkliga frostska- 
dor, som förstöra åkerns äring, åstadkomma förfrysning af granens års- 
skott samt stundom de spirande skogsplantornas fullständiga undergång. 
Ett lärorikt bevis på utdikningens lokala nytta inhämtas af följande 
jämförande exempel. Natten till den 17 september 1907 inträffade frost 
inom en stor del af Kronobergs län. Dagen efter frostnatten besökte 
länsjägmästaren Dädesjö socken och fann här vid undersökning af trak- 
terna kring de stora outdikade mossarna mellan Are sjö och Linnebjörke 
sjö, att frosten icke blott svårt härjat hafrefälten på mossodlingarna, 
utan äfven i hög grad skadat skogens späda plantväxt, under det att 
samtidigt ingen nämnvärd frostskada förmärkts i trakten af den en mil 
därifrån belägna och för några år sedan utdikade Elgamossen inom 
Lenhofda socken, ehuru denna förut starkt frostspridande högmosse är 
belägen omkring 60 meter (200 fot) högre än Dädesjömossarna. 
Skogsvårdsstyrelsen söker genom kontanta bidrag, liksom äfven ge- 
nom upplysning, att verka väckelse och intresse för utdikning af för- 
sumpade skogsmarker inom länet. Skulle dock en återeröfring för kul- 
turen och produktionen i stort kunna äga rum af försumpningens redan 
gjorda landvinningar; skola de stora och små frosthärdarna kunna ut- 
plånas eller deras fördärfbringande inflytande åtminstone inskränkas, så 
fordras statsmakternas understöd till utdikningar i vida större omfång 
än hittills skett. Af anslsgen till frostminskning och mossodlingar har 
Norrland tyvärr hittills tagit lejonparten. Till därvarande öde eller gles- 
befolkade trakter hafva de stora anslagen gått, under det att landets 
södra, kulturbärande delar blifvit jämförelsevis styfmoderligt behandlade. 
Formen på våra frostspridande och på kringliggande skogsmarker 
