GÖTEBORGS OCH BOHUS LÄNS LANDSTINGSOMRÅDE. 157 
Bortsedt från nu rådande ovisshet torde man emellertid utan att 
alltför mycket misstaga sig kunna säga, att cirka 100,000 hektar äro af 
ålder kala ljungmarker, som med större eller mindre arbete och kost- 
nader kunna försättas i skogbärande skick. 
Ljungmarkens uppkomst berördes i styrelsens förra berättelse lik- 
som äfven markbeskaffenheten, och vill styrelsen endast nu påpeka, att 
då det gäller återeröfra ljungmarken till skogsproduktion, man ofta nog 
kommer i kollision - med krafven på betesmark. Emellertid äro dessa 
så godt som alltid oberättigade, då betet är synnerligen magert, och 
det i längden visat sig föga ekonomiskt att släppa kreaturen på ljungen. 
Svedning af ljungen förekommer i vissa delar af länet trots lagens 
förbud, och har styrelsen måst utfärda kungörelser med varningar i två 
socknar på begäran af respektiva skogsvårdskommittéer. 
Intresset för skogsodling å de vidsträckta kalmarkerna kan sägas 
vara synnerligen stort, och omfattas skogsvårdsstyrelsens verksamhet 
med lifligt intresse. Säkerligen hade detta icke varit fallet, om ej länets 
hushållningssällskap i lång tid före det styrelsen trädde i verksamhet 
utfört ett högst berömvärdt pioniärarbete. 
Frånsedt en del skogssocknar, där intresset för skogens vård ännu 
så länge ligger i sin linda, komma från länets kalare delar en mängd 
anspråk i olika former om biträde och råd. Hundratals ansökningar att 
få på I13-åriga kontrakt -öfverlämna ljungmarker till skogsvårdsstyrelsen 
för skogsodling ligga väntande, rekvisitioner af frö och plantor strömma 
in i den mängd, att de, åtminstone hvad frö beträffar, på långt när icke 
kunna beviljas, och hos 94 personer hafva på begäran utmarken genom- 
ströfvats och råd lämnats i diverse hänseenden. Till föredrag i skol- 
salar och sockenstugor komma intresserade åhörare i stort antal, och då 
en vädjan till kommunerna i ett eller annat hänseende göres, mötes den- 
samma med mycken välvilja. Skogsvården och skogsfrågorna kunna 
därför med fog sägas vara populära. 
Beklagligt nog äro emellertid skogsvårdsstyrelsens resurser i pen- 
ningar icke tillräckliga att fylla alla de anspråk, som framkomma, utan 
måste exempelvis en mängd erbjudanden om markupplåtelser år från år 
uppskjutas till antagande. Då endast obetydlig procent af Bohusläns 
jord består af större egendomar, och all den öfriga är småbruk, hvilkas 
ägare ofta nog sakna tid och medel att inom en öfverskådlig tidrymd 
försätta sina ofta stora ljungmarker i skogbärande skick, har styrelsen 
ansett det vara lämpligt att på egen bekostnad jämte en del fria dags- 
verken skogsodla desamma, och måste särskildt ur den synpunkten be- 
klagas, att tillgängliga medel så litet förslå. Enär upprepade gånger 
Riksdagen vägrat antaga annan fördelningsgrund af skogsvårdsafgifterna 
