[3 
Vv 
192 SKOGSVÄRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER 1908. 
. 
bra emot stormen, och de rena likåldriga granbestånden äro ju 
känsliga för torka efter utglesningar; 
att granen i allmänhet fröar mycket rikligare än tallen, fröåren i gran- 
skogen inträffa ju med kortare tidsmellanrum än i tallskogen, och 
frömängden per hektar fröbar granskog vid medelgodt fröår är ju 
större än motsvarande frötillgång i tallskogen, så att i frakter, där 
granskogen är förhärskande, såsom flerstädes i länet är fallet, det 
är svårt att få önskvärd inblandning af tall i återväxten utan sär- 
skilda åtgärder därför; 
att själfsådden från fröträd eller från skog på platsen oftast är den bil- 
ligaste och ur härstamningssynpunkt bästa återväxten; 
att fröträden få en större massatillväxt, d. v. s. förränta sig bättre genom 
sin egen tillväxt efter friställningen än förut i det slutna beståndet 
samt 
att i många fall äfven de mest omsorgsfullt utförda skogsodlingsarbeten 
kunna slå fel, ej blott vid första försöket utan äfven vid upprepade 
försök, på grund af torka, uppfrysning, bete, tramp af kreatur eller 
bärplockare m. m., så att dessa arbeten blifva verkligt betungande 
såväl ur kostnadssynpunkt som tillföljd af den mångenstädes rådande 
bristen på arbetskraft. 
Granens företräde framför tallen i fråga om virkesvärde motsäger 
sålunda i allmänhet icke behofvet af fröträdsställning vid afverkning i 
skog å vissa marker och där lämpliga och nödigt antal fröträd förefinnas. 
Det torde väl äfven kunna ifrågasättas, huruvida samma värdeförhållande 
mellan tall- och granvirke, som nu råder, skall vara oförändradt om 
30 a 50 år, då frukterna af nutida sträfvanden på skogsföryngringens 
område börja till större eller mindre delar omsättas i penningar. 
Praktiskt lämpligt torde det vara att, såsom de större skogsvårdande 
skogsägarna inom länet bruka, icke blott ställa fröträd, där så lämpligen 
låter sig göra, utan äfven skogsodla under fröträden, undantagandes å 
de utpräglade sandhedarna med svag lefvande markbeteckning, där 
själfsådden i allmänhet går så lätt till, att skogsodling under fröträden 
i de flesta fall är obehöflig. Vid skogsodling under fröträd användes 
enbart gran åa de goda markerna, till öfvervägande del gran och till 
mindre del tall å de medelgoda samt mera tall och mindre gran å de 
sämre markerna. Om såväl skogsodling som fröträdsställning användes, 
komplettera de bristerna i den återväxt de hvar för sig gifva. Så många 
hinder möta i allmänhet för att få en god återväxt på kort tid, att de 
mest intensiva åtgärder till återväxtens betryggande, enligt hvad erfaren- 
heten gifvit vid handen, i allmänhet medföra lön för mödan. 
EFFROEN 
