a Ng 
NN 
an RR 
IE IT VIPRUVEIE VIVESSPT SYTE UISER ES TUBE VE TSIGT TYST SSP INF 
y i 
nå: J É 
> 6 i VIC PIE ON PERS d LJ 
JE JAG Få 
> öm a 
” 
+ NN 
KOPPARBERGS LÄNS LANDSTINGSOMRÅDE, 243 
Skogsvårdskommittén i St. Skedvi meddelar att afverkning af massa- 
ved synes tilltaga i oroväckande, grad inom utskogen, »en afverkning 
som rent af torde hota skogens framtida bestånd». VWVidare meddelas 
att den från skogsväårdsstyrelsen utlånade finnplogen har användts på 
kalhyggen af omkring 25 hektars vidd. Ett stigande intresse för plogens 
användande torde kunna motses. 
Skogsvårdskommitten i Vika anför att enligt dess förmenande af- 
verkning bedrifves utöfver tillväxten, dock under gångna året i något 
mindre grad än under föregående. 
Skogsvårdskommitten i St. Tuna anför bland annat: >Som kändt 
förefinnes inom området nästan hela bergskedjor sköflade icke blott på 
sin skog utan äfven nära nog beröfvade möjligheten till själfföryngring, 
enär den afverkning, som bedrifvits dels på grund af okunnighet dels 
också på grund af gammal sedvänja, blifvit den möjligast totala. Här 
och hvar ha visserligen försök gjorts med lämnande af fröträd, men då 
afverkningarna hufvudsakligen afsett kolproduktion, med åtföljande sko- 
ningslös fallbränning, hafva dessa glest ställda fröträd i de allra flesta 
fall, liksom den goda tanken, gått upp i rök», — vidare heter det: >Man 
kan fråga sig huru en sådan intensiv afverkning kunnat bedrifvas, men 
svaret finnes i ordspråket 'tillfället gör tjufven'. Det må nämligen be- 
sinnas den mängd af hyttor, som förr varit i gång inom vissa delar af 
Tunaskogarna.> 
Kommittén påpekar vidare att förhållandena nu äro ordnade till 
det bättre och anför som skäl härför det upplysningsarbete som skogs- 
vårdsstyrelserna bedrifva, samt det stöd lagstiftningen gifver desamma 
gent emot enskildes rätt. — »Hvad beträffar särskildt skogsvård, kan 
man knappast säga att i stort sedt någon sådan förekommer.» 
Skogsvårdskommitten i Gustafs beklagar att skogsvårdsstyrelsens 
förslag till inskränkning af betesrätten icke vann vederbörandes bifall, 
samt »önskar och hoppas att styrelsen oaktadt den lidna motgången icke 
måtte släppa frågan om betesrättens inskränkning ur sikte, utan i stället 
framlägga nytt förslag i ärendet. Då skogsägare numera med lag kan 
tvingas att genom sådd, plantering eller fröträdsställning sörja för skogs- 
återväxten, måste det betecknas som en svår lucka i lagstiftningen att 
den icke skyddar de områden som planterats eller besåtts mot skada 
af andras husdjur.> 
Skogsvårdskommitten 1 Säter skrifver att »där virkesägarna själfva 
utfört afverkningarna, hafva i de flesta fall större urskillning beträffande 
afverkningssätt blifvit tillämpadt. Timmerblädning samt trakthuggning 
med kvarlämnande af fröträd hafva då vanligast förekommit, dock någon 
gång ren kalafverkning å mindre skiften. Där afverkningsrätten blifvit 
