RORELSEORGANERNA. 



11 



förhallande är det äfven med fisktärnorna och andra s. k. 

 störtdykare bland förlama. J3e nedstörta ofta från en ansen- 

 lig höjd, f(')r att iipphemta de fiskar, som de upptäckt i vatt- 

 net. Vissa foglar, såsom nattugglorna, nattskärran m. fl., se' 

 bättre i skymningen och i månskenet, än i dagsljuset, som 

 synes ganska mycket besvära dem. Vattenfoglarna kunna äf- 

 ven se under vattnet, i det att ögat hos dem öfverdrages af 

 den genomskinliga blinkhinnan. 



Foglarnas rörelseorganer. 



a) Musklerna. 



Hos foglarna, liksom hos däggdjuren, hafva musklerna en 

 röd färg, och hos roftoglarna äro de af en fastare byggnad, än 

 hos sådana foglar, som lefva af växt- fiä. i. 



ämnen. Den starkaste utvecklingen hafva 

 umsklerna pa undre sidan af bröstet, der 

 de äro hopade i täta massor pa hvar- 

 dera sidan om det stora br(')stbenets kam. 

 Dessa muskler, hvilka gifva styrka at 

 vingarna och, tillfölje deraf, fått namn af 

 flygmuskler, äro isynnerhet starkt ut- 

 vecklade hos foglar, som flyga snabbt 

 och uthallande. Starkt utvecklade äro 

 äfven halsens och stjertens muskler, hvar- 

 igenom dessa kroppsdelar fa en stor rör- 

 lighet. 



Af en särdeles egendomlig beskaffenhet äro extremiteter- 

 nas muskler genom sina länga, elastiska senor. Sålunda har 

 man å de främre extremiteterna eller vingarna att märka en 

 liten muskel, som utgår frän skuldran, och hvars sena sträc- 

 ker sig ända till handlofven; och å de bakre extremiteterna 

 finner man de märkvärdigt inrättade sittmusklerna. Dessa ut- 

 göras nemligen på hvardera foten af en muskel faj, som utgår 

 från ett utskott pa bäckenbenet, löper utefter lårbenet och 

 går derifrån vidare öfver knäet (h) till underbenet. Här till- 



Ett fogitbrns 



