12 KÖRELSEORGANERXA. 



tryckes den af ett tvärband (c) och förenar sig med senorna 

 af en mängd andra muskler, som tjena till att böja tårna 

 och för den skull löper utöfver hälieden (d) till dessa. Då nu 

 fogeln böjer knäet och hälieden, så måste detta tillika hafva 

 en sådan verkan på tårna (e), att äfven de starkt böja sig, och 

 derigenom blifver det lätt att förstå, huru foglarna till och 

 med under sömnen, blott till följe af sin egen tyngd, kunna 

 hålla sig fast på grenar och qvistar, utan att någonsin tröttna. 



b) Benskelettet. 



Den inre benstommen eller skelettet hos foglarna är, lika- 

 som hos däggdjuren, sammansatt af ett stort antal särskilda 

 benstycken, hvilka likaledes kunna indelas i trenne grupper, 

 alltefter som de tillhöra hufvudet, bålen eller extremiteterna. 

 Men foglarnas skelett företer dock åtskilliga egendomligheter, 

 hvarigenom det icke blott skiljer sig ifrån däggdjurens, utan 

 äfven ifrån alla de öfriga vertebraternas. Hvad som dervid 

 mest är egnadt att taga vår uppmärksamhet i anspråk, äro de 

 ihåliga, märgtomma och af luft uppfyllda så kallade pneuma- 

 tiska benen. Den luft, som dessa ben innehålla, erhålla de 

 antingen derigenom, att de stå i en omedelbar förbindelse med 

 åtskilliga större inuti kroppen befintliga och af luft från lun- 

 gorna uppfyllda s. k. luftsäckar; eller derigenom, att de stå i 

 förbindelse med näs- eller trumhålan. Det förra är fallet med 

 öfverarmbenet och åtskilliga andra af extremiteternas och bå- 

 lens ben, det sednare tillkommer några af hufvudets ben. 



Denna pneumacitet hos foglarnas ben står alltid i ett 

 nära samband med dessa djurs flygförmåga. Sålunda har man 

 funnit, att hos foglar, hvilka i någon högre grad ega denna 

 förmåga, såsom t. ex. förhållandet är med pelikanen och den 

 stora, långvingade fregattfogeln, nästan alla skelettets ben äro 

 pneumatiska, då deremot hos strutsarna och flera andra foglar, 

 som sakna flygförmåga, blott några af hufvudets ben äro ihå- 

 liga och fyllda af luft. 



Hufvudet. Om man jemför ett kranium af en fullvuxen 

 fogel med ett däggdjurskranium, så skall man genast bemärka 

 ganska väsendtliga skiljaktigheter. Hvad som först faller i 



