28 



NUTRITIONSORGAXERNA. 



Fig. 23. 



c) Blodet, cirkidationen och dess organer. 



Blodet är, såsom vi veta (I. sid. 48), kroppens närings- 

 vätska, hvilken i sig utifrån upptager alla de kemiska ämnen, 



som för lifsproces- 

 sens och organernas 

 underhall äro nöd- 

 vändiga, förarbetar 

 dessaytterligare samt 

 kringförer dem genom 

 sin ständiga rörel- 

 se, cirkulation eller 

 kretslopp, till alla 

 organer och väfnader, 

 från hvilka det i stäl- 

 let upptager och bort- 

 förer de förbrukade 

 ämnen, hvilka genom 

 sekretionsorganernas 

 verksamhet skola ur 

 organismen bortskaf- 

 fas. Foglarnas blod 

 är rikare på blod- 

 kulor, än däggdju- 

 rens, och dessa hafva 

 en elliptisk, ej krets- 

 rund form. Föröfrigt 

 är blodet hos fog- 

 larna af en högre 

 temperatur än hos 

 andra djur. 



Pulsädevstjstemet hos en 



*) a. den stora kroppspul.sädern eller aorta, som vid sitt utträdande ur hjärtat bildar 2 

 bågar, af hvilka den högra och största delar sig i 2 grenar: den nedstigande kropps- 

 pulsådern och högra nyckelpulsådem. Den venstra, mindre bågen bildar vid sin fortsätt- 

 ning den venstra nyckelpulsådem. — am, bröstpulsadern, som är myckot stor, förer blod 

 till de starkt utvecklade bröstmusklerna; upptill utskickar den halspulsådern (uc) ; — 

 at; en gren af halspulsädern, som begifver sig till skuldrans muskler; — cc, andra 

 grenar af halspulsädrorna ; — al. tungpulsådern; — t. luftstrupen; — ar, njurpuls- 

 ådern ; — af. lärpulsädern, som är liten ; — ni. sittbenspulsådern, som är ansenligt 

 större och bildar extremiteternas hufvudarterer; — as. korspulsådern, en fortsättning 

 af den stora kroppspulsådern, frän hvilken den nedre tarmkiixpulsådern uppkommer ; 

 — cl. kloaken. 



