30 NUTRITIONSORGANERNA. 



Med lungorna står luftstriipen i omedelbar kommunikation. 

 Den utgöres, liksom hos däggdjuren, af ett rör, som mynnar 

 ut i svalget, men utmärker sig derigenom, att den merändels 

 är bildad af hela, broskartade eller stundom benartade ringar 

 samt att den är försedd med tvenne struphufvuden, ett öfre 

 och ett nedre. 



Det öfre eller egentliga struphufvudet är sammansatt af 

 flera benartade broskstycken och föröfrigt i sin bildning i det 

 närmaste öfverensstämmande med detsamma 

 Fig. 25. i^os däggdjuren. Ifrån detta struphufvud ned- 



löper genom halsen det långa, merändels af 

 fullständiga, broskartade eller förbenade ringar 

 sammansatta luftröret, som hos de flesta fog- 

 lar är rakt, ända till dess att det nedtill 

 delar sig i tvenne dylika rör (bronchier), 

 för att intränga i de båda lungorna. Endast 

 hos vissa vadare och simfoglar har luftröret 

 antagit en annan form och bildar neduti brö- 

 stet åtskilliga slingringar och bugter. Hos 

 de aldra flesta foglar finnes vid det ställe, 



Nedra struphufvudet hos i i r-j. •• j. i i • it 



en kråka: t. luftröret; - dcr luttrorct dclar sig, en egendomlig appa- 

 dra ända budadef triun- T^t^ soiii fått naiiui af det nedre struphuf- 

 dJts 'mellersta 'ben^"-"" vudet och som utgör fogclus röstorgau. Bygg- 

 hu°fvudSs'mäsk"er;— '^'" nadcu af dcnua organ är ganska skiljaktig 



muskel för att sänka luft: ^^^^ ^^^^^^ ^^ ^jj^^ ^j^^ Och llied olika såug- 



förmåga. I allmänhet visar den dock vid 

 nedre ändan af luftröret, eller straxt framom dess båda grenar 

 en fastare ring, som är delad förmedelst tvenne sinsemellan 

 förbundna benbyglar, hvarigenom tvenne öppningar, en för hvar- 

 dera luftrörsgrenen uppkomma. Inuti hvarje sådan öppning 

 bildas dessutom genom veck af slemhinnan en springa eller 

 ljudöppning. Luftrörsgrenarna eller bronchierna bestå vid det 

 nedre struphufvudet af ofullständiga ringar, som inåt icke stöta 

 tillsammans, utan äro sammanbundna af en spänd membran, 

 kallad ljudhinna, som kan försättas i en dallrande eller vibre- 

 rande rörelse och således bidrager till röstens modifikation. 

 Musklerna, som sätta denna foglarnas ljudapparat i rörelse, äro 



