KORTPI, AKTNING OCH UTVECKLING. 43 



Hit höra storkar, hägrar, pelikanfaglar, måsar, alkor, lommai- 

 med flera. 



3) Sådana foglar, hvilkas ungar födas dunklädda och med 

 synförmåga, likasom de näst föregående foghirnas, men hvilka 

 ej matas af föräldrarna, utan genast ega förmågan att under 

 dessa' sednares ledning kunna förskaffa sig sitt uppehälle. 

 Dessa foghir hafva vanligen sina ägg i en enkel, konstlös redde 

 på marken. — Hit luira hönsfoglarna samt de flesta vadare 

 och simfoglar *). 



Vi se således härutaf, att ungarna hos de särskilda fogel- 

 grupperna, då de lemna äggen, ofta äro ganska olika utveck- 

 lade. Detta har iifven ett stort inflytande på den omsorg och 

 det arbete, som a föräldrarnas sida tagas i anspråk vid deras 

 uppfödande. I detta afseende äro sittfoglarna underkastade de 

 största försakelser, emedan de en längre tid måste anskaffa 

 föda at ungarna, dä deremot denna omsorg hos de flesta öf- 

 riga foglar endast inskränker sig till anAnsandet af sådana 

 ställen, der ungarna kunna flnna tillräckligt med födoämnen. 

 r förra fallet hjelpas vanligen^ föräldrai-na at att bära föda till 

 ungarna, i det sednare är det deremot mången gång endast ho- 

 nan, som öfvertagit bestyret med ungarnas värd. 



Roftbglarna bära födan i fötterna till boet, hvarest de sön- 

 derslita den med näbben och sedermera fördela den bitvis åt 

 ungarna. Dufvorna, med flera andra foglar, bära födan upp- 

 mjukad i kräfvan till ungarna, då de foglar åter, som mata 

 sina ungar med insekter, föra dessa i näbben och nedstoppa 

 dem i ungarnas vidt utspärrade svalg. 



Efter 8 — 10 dygn, eller, då väderleken är kall och föröf- 

 rigt på något sätt ogynsam, först omkring 14 dygn efter kläck- 

 ningen, lemna ungarna vanligen boet, men många foglars ungar 

 kunna icke ens da föda sig sjelfva, utan måste ännu en tid 

 matas af föräldrarna. Roffoglarnas och kråkfoglarnas ungar 

 behöfva isynnerhet länge en sådan omvårdnad. 



*) Denna ujjpställniug ocli indelning af foglarna är hufvudsakligeu grundad pä 

 de uppgifter Conservator W. Meves meddelat i Öfvers. af K. Vet.-Akad. 

 Förliaudl. Arg. 17 n:o 4 sid. 224 och leninar ganska vigtiga bidrag till 

 foglarnas systematik. Den gamla indelningen af foglarna i 2:ne afdeln., 

 grundade pä deras utveckling, ar deremot bäde ofullständig och i många 

 andra hiinseenden bristfällig. 



