ÖFKIGA LEFNADSVANOK X. M. 45 



1) Stannfoglar kallar man sådana foizlar, som äro full- 

 komligt stationära, d. v. s., som icke lemna den trakt, der de 

 äro födda, utan vistas der under alla årstider. Det inträffar 

 visserligen understundom att brist pa födoämnen tvingar dem 

 att aflägsna sig några mil från sin födelsebygd, men de åter- 

 vända dock dit igen, sa snart som möjligt. — Såsom exempel 

 på dylika foglar, kunna vi nämna den vanliga gråsparfven och 

 gulsparfven. 



2) Striikfogkir kallar man äter sådana foglar, som mer- 

 ändels en längre eller kortare tid uppehålla sig der, livarest 

 de tinna tillräckligt med födoämnen; men sedermera, när brist 

 i detta hänseende uppstår, eller i händelse väderleken är 

 ogynnsam, begifva sig af till andra trakter. De förekomma 

 oftast i stiirre eller mindre sällskaper och, ehuru de vinter- 

 tiden draga sig något mera at söder, kunna dock deras van- 

 dringar anses såsom mera obestämda och de genomströfva ofta 

 landet i alla riktningar. — Såsom exempel härpå vilja vi an- 

 föra snöskatan, sidensvansen, siskorna och spettarna. 



3) Flyttfoylar kallar man slutligen sådana foglar, som re- 

 gelmessigt lemna sitt egentliga fädernesland för att tillbringa 

 den kalla årstiden i främmande länder. Dessa foglar före- 

 taga tvenne gånger om aret en lång vandring, i det att de 

 om hösten begifva sig till sydliga länder, för att der tillbringa 

 vintern, och sedermera om våren återvända mot norden för att 

 ånyo uppsöka sina gamla häckplatser och fortplanta sitt slägte. 

 — Vara flesta foglar flytta bort under den kalla årstiden. 



Foglarnas årliga och regelmessigt återkommande flyttnin- 

 gar eller migrationer till och från sin födelsebygd, äro 

 att räkna bland de mest egendomliga och intressanta förete- 

 elser i naturen. Förnämsta orsaken till dessa flyttningar torde 

 man fa tillskrifva vinterkölden och den derutaf beroende bri- 

 sten pa tjenliga födoämnen. Vi hafva redan sett, att fläder- 

 mössen, äfvensom åtskilliga andra däggdjur, falla i dvala under 

 den kalla årstiden eller då de icke mera kunna finna någon 

 föda, och vi hafva äfven sett, att vissa växtätande däggdjur 

 samla förråder af födoämnen för att tillgripa under vinterns 

 lopp. Men foglarna kunna hvarken det ena eller andra, der- 



