48 ÖFRIGA LEFNADS^VANOR M. M. 



afresa på något sätt blifvit fördröjd, flytta såväl om natten 

 som om dagen. ~ 



Många foglar flyga i en bestämd ordning, såsom t. ex. tra- 

 nor och vildgäss, så att de tillsammans bilda tvenne framtill i 

 en spetsig vinkel sammanlöpande led, eller också formera de en 

 enda linie. Härigenom hindra de icke hvarandra under flygten. 

 Ormvråkarna, som vanligen flytta under klara, vackra dagar, 

 hafva den egenheten, att de, sedan en längre vägsträcka af dem 

 blifvit tillryggalagd, liksom göra halt för att med nästan orörliga 

 vingar segla omkring i luften i vida kretsar. Märkvärdigt är, 

 att vissa foglar, t. ex. vakteln hos oss, som eljest sällan be- 

 gagna sina korta, trubbiga vingar, utan mest löpa omkring pa 

 marken, kunna företaga så långa flyttningar, att de t. o. m. 

 begifva sig öfver Medelhafvet. Många omkomma dock under 

 ogynnsam väderlek på denna vådliga färd. Föröfrigt är flyg- 

 förmågan, i afseende på uthållighet och snabbhet, såsom vi 

 längre fram skola omtala, mycket olika hos foglarna. Många 

 behöfva hvila efter att jemförelsevis hafva tillryggalagt endast 

 en kort sträcka, då andra deremot hålla ut både dag och natt 

 under beständig flygt. Klippdufvan förmår att flyga omkring 

 5 mil i timman, och man har exempel på brefdufvor, som 

 flugit en vägsträcka af omkring 50 mil, blott under loppet af 

 några få timmar. Men ändå stå dessa foglar i snabbhet icke 

 obetydligt efter tornsvalorna, ädelfalkarna och vissa andra foglar. 



Helst flyga flyttfoglarna emot vinden, patagligen emedan 

 fjädrarna i annat fall skulle komma att blåsa upp och blifva 

 till hinder för en regelmessig flygt. 



I den nordliga hemisferens länder sträcka flyttfoglarna i 

 det hela taget mot söder, hvarigenom en del af de siberiska 

 arterna komma att öfvervintra uti Indien, och flertalet af dem, 

 som bebo de nordligaste delarna af Nordamerika, uti de syd- 

 ligare trakterna af P^örenta Staterna. Dock får fogelsträcket, 

 på grund af de mellanliggande ländernas naturförhållanden och 

 på grund deraf, att några foglar helst sträcka längs kusten, 

 andra längs bergen, andra öfver låglandet och slätterna eller 

 längsutefter de större vattendragen, eller, för att passera de 

 stora hafven, följa ögrupperna, en betydlig dragning åt öster 



