62 ÖFRIGA LEFNADSVANOR M. M. 



märker sig isynnerhet genom sin förmåga att efterhärma andra 

 foglars eller äfven djurs och menniskors läten, och att derige- 

 nom gifva en stor omvexling åt sin sång, men tonerna ega ej 

 det behag som hos våra bättre sångfoglar. Vidare kunna så- 

 som utmärkta sångare anföras åtskilliga sparfartade foglar, t. 

 ex. Canariefogeln från canariska öarna, af hvilka han fått 

 sitt namn, samt mänga af de sylvia-artade, såsom trädgårds- 

 sångaren (S. hortensis), Indiens Copsychus saularis och en 

 en mängd arter, kringspridda i de flesta länder. Gyllings- eller 

 Oriolus-arterna, som äro utbredda öfver nästan hela den gamla 

 kontinenten och hvaraf den europeiska arten, sommargyllingen 

 (O. galbula), någongång förvillat sig till vårt land, utmärka sig 

 genom rena, vackra flöjttoner, som dock äro föga omvexlande. 

 De australiska Gymnorhina tibicen och G. »organicum» låta 

 höra en ganska varierande sång af rena, orgellika toner, som 

 är rätt vacker, ehuru ej liflig och låter liksom vore den med 

 möda frampressad. Underrättelserna om fogeisängen i andra 

 verldsdelar äro visserligen ej utförliga, men dock pläga de re- 

 sande omtala de arter, hvilka mest utmärka sig genom sina 

 läten. Af dessa underrättelser kan man sluta, att i allmänhet 

 äro både de heta och de kalla ländernas sångfoglar under- 

 lägsne dem i de tempererade klimaten samt att Amerikas vida 

 stå efter dem i gamla kontinenten. Bland alla verldsde- 

 larna tyckes Europa (inom bokskogsregionen) och vestra tem- 

 pererade Asien, hvilka tillhopa utgöra näktergalens region, 

 hafva de bästa och i förhållande till hela antalet af fogelarter, 

 de flesta goda sångfoglarna. Sydamerika och Australien torde 

 vara minst väl lottade i detta hänseende, ehuru äfven der 

 förekomma många arter, hvilkas sång är att jemföra med den 

 af våra medelmåttigare eller mindre utmärkta Sylvier och Frin- 

 giller. Indiens sångfoglar tyckas, särdeles i de nordligare trak- 

 terna, öfvertrträffa dem i andra heta länder och af egen erfa- 

 renhet kan jag anföra, att fogelsången i Bengalen föga står 

 efter den i Europa, dä nemligen Europas näktergal undantages. 

 Den föreföll mig nära lik den i mellersta Sverige, som ligger 

 utanför nämnde fogels region, men den är dessutom ganska 

 uppblandad med främmande sträfva eller skrikande ljud, eme- 

 dan ett stort antal foglar lefva i de heta länderna, som endast 



