TÄTTINGAR. 89 



Koltrasten finnes ötVer hela Europa och är äfven hos 

 oss en Iranska allmän fogel, åtminstone i de södra och meller- 

 sta landskaperna. Längre mot norden förekommer han äfven, 

 ehuru mer och mer sparsamt. Der synes följande art hafva 

 inkräktat hans plats. 



Till uppehållsställe utväljer han helst bergiga, med täta 

 buskar bevuxna trakter, och han tyckes isynnerhet trifvas väl 

 der enbuskar växa ymnigt. I allmänhet föredrager han barr- 

 skogar framför löfskogar. Vanligen hoppar han omkring på 

 marken eller håller sig undangömd lågt ned bland de täta 

 busksnåren. Dock får man äfven om sommaren icke så sällan 

 se honom ute på fälten eller i de nära hans egentliga tillhåll 

 belägna trädgårdarna, potatisåkrarna o. s. v. Om hösten, då 

 han vanligen lefver familjevis, infinner han sig ofta i trädgår- 

 dar och parker, och detta är äfven förhållandet om vintern, 

 ehuru han då vanligen förekommer mera ensamt. Han är 

 ganska skygg, och då han märker någon fara slår han upp 

 stjerten nickar och bockar sig samt låter höra det äfven bland 

 flera af de öfriga trastarna vanliga varningslätet: tack täckt 

 Blifver han skrämd och flyger undan har han deremot ofta ett 

 annat läte, som kan uttryckas med tjuck, tjuck, tjuck — hit, 

 hit. Sången, som han låter höra från träden och som består 

 af några särdeles rena och klara toner, liknar taltrastens, 

 ehuru den är mindre rask och omvexlande. Då han hoppar 

 på marken på skuggiga ställen, plägar han ofta gifva»sig till- 

 känna genom ett svagt, utdraget h''ist, h'ist. 



Hos oss torde det endast vara de äldre koltrastarna, som 

 stanna qvar öfver vintern i de mellersta och södra provin- 

 serna. De yngre begifva sig sannolikt längre mot söder. 



Koltrasten lifnärer sig om sommaren mest af insekter och 

 maskar, om hösten och vintern af hvarjehanda bär och fruk- 

 ter, synnerligen rönnbär. 



Boet, som man finner tidigt om våren lagt bland täta 

 buskar, är sammansatt, liksom snöskatans, af fina, med lera 

 och jord sammansmetade qvistar samt inuti fordradt med fint 

 hö och andra mjuka ämnen. Aggen äro 4 — 6, till grundfärgen 

 grågröna och föröfrigt beströdda med ljusbruna fläckar. 



