94 



TÄTTINGAR. 



vingen, hvita, i vinterdrägten är denna färgteckning duvklarc 

 rödgrå; vid ögonen en sva'>'t eller svartaktig jiäck. — Längd 

 omkr. 5 tum; vingbr. omkr. 9 tum. 

 Namn: Bnshärla (Sundew.). 



Fig. 32. 



Buxkscivattan. 



Hannen har 



sommardrägten 



mycket mera ren 



än vinterdrägten, 



som anlägges efter 



fortplantningsti- 



^^^ dens slut i Juli 



eller Augusti. De 



hvita färgerna på 



hufvudet och på vingen blifva 



då dunklare och få en rödgrå 



anstrykning. 



Honan har alltid mindre 

 rena färger än hannen och dess- 

 utom äro de mera uppblandade 

 med gulgrått. 

 Ungarnas drägt är lik honans, men mera fläckig. 

 Busksqvättan finnes nära nog i hela Europa och är mån- 

 genstädes mycket allmän. Hos oss förekommer hon visserligen 

 icke så talrikt som stensqvättan; men kan likväl, detta oak- 

 tadt, räknas bland våra allmännaste småfoglar. Hennes ut- 

 bredning inom landet är också ganska vidsträckt, och hon 

 träflfas så väl i Skåne som i Lappland; men hon går aldrig så 

 högt upp på fjellen som föregående art. 



Till uppehållsställe utväljer hon helst buskbeväxt ängs- 

 mark, skogsbryn eller åkrar och gärdesbackar, som här och 

 livar äro beväxta med buskar eller höga tistlar. Vanligen sit- 

 ter hon långa stunder helt stilla i toppen af någon utaf dessa 

 växter och företager derifrån blott emellanåt en kortare ut- 

 flygt efter insekter, hvilka hon fångar, liksom flugsnapparna, 

 dels i flygten dels på marken. 



Hennes sång, som man ofta får höra, isynnerhet morgnar 

 och aftnar, eller t. o. m. under de ljusa sommarnätterna, är 



