98 TÄTTINGAB. 



alldeles motsatt riktning. Han är alltid varsam, men saknar dock 

 på samma gäng hvarken mod eller dristighet. Såsom sångare är 

 han i högsta grad äregirig och anspråksfull, och kan derföre 

 på intet vis fördraga att en annan näktergal i samma trakt 

 söker att öfverriista honom. Han tål för den skull heller icke att 

 någon medtäflare i sangen slår sig ned i grannskapet af hans bo, 

 utan söker i sådant fall alltid att bekämpa denne, vare sig 

 med styrkan af sin sång eller med näbben. 



Näktergalen har i alla tider ådragit sig uppmärksamhet 

 och väckt beundran för sin omvexlande och melodiska sång; 

 men var nordiska näktergal står dock i detta hänseende något 

 efter den sydeuropeiska. Hans toner äro icke alldeles så rena, 

 ejheller stroferna i hans sång så sammanhängande, utan mer 

 eller mindre uppblandade och afbrutna af vissa sträfva, liksom 

 sqvattrande läten. Hvad deremot styrkan och uthålligheten i 

 sången beträffar, så tyckes han dock deruti icke obetydligt öf- 

 verträfta denne sednare. 



Genast vid sin ankomst till de gamla häckplatserna, eller 

 de första dagarna i Maj, låter han höra sig, dock vanligen 

 endast under natten, aldrig, eller åtminstone högst sällan, 

 under varma och klara dagar. Ar väderleken regnig eller 

 duskig, sjunger han deremot nära nog hela dygnet om. Han 

 sitter dervid icke i toppen af buskarna och träden, ejheller 

 gerna fritt på grenarna, utan vanligen blott några fot ifrån 

 marken, skyddad af löf och qvistar. Afven under temligen 

 stark blåst och regnväder får man ofta höra honom sjunga, 

 och han låter icke en gång, hvarken genom buller eller stoj 

 tysta sig, utan sådant eggar honom snarare till att ifrigare 

 fortsätta dermed. Häri liknar han således våra vanliga bur- 

 foglar: kanariefogeln, grönsiskan o. s. v., hvilka vid starkt 

 buller och stoj, om möjligt är, alltid söka att göra sin stämma 

 gällande. Då flera näktergalar sjunga i samma trakt, söka de 

 också, såsom nämndt är, alltid att öfverrösta hvarandra, och 

 det lärer till och med vid sådana tillfällen inträffat, att de' 

 skrikit sig alldeles hesa eller af öfveransträngning störtat döda 

 till marken. Föröfrigt finnas ibland näktergalarna vissa vir- 

 tuoser, som öfverträffa andra i tonernas styrka och renhet 



