TÄTTINGAB. 99 



samt i såncrens omvexlintr och uttryck. A^itl midsommartiden, 

 då ungarna blifvit tVamkläckta, later näktergalen icke vidare 

 höra sin säng. Hans tid ;ir da uteslutande upptagen af om- 

 sorgen för ungarnes uppfödande, och sedan börjar ruggningen, 

 som nedstämmer lynnet. Man far dä endast höra hans lock- 

 ton: (jloch, hans varningsrop: hift, Inf t, eller hans uttryck af 

 vrede: arrr. 



Prof. Sundp:vall har på ett ganska lyckadt sätt upp- 

 tecknat några strofer af näktergalens sång, som vi här taga 

 oss friheten anföra: 



T\u, ihi^ ivi, t\u j spetjii squa | tiu, tio tix | qwi'itsio, 



qwutsio, qwutsio j zqvo, zqvo, zqvo, zqvt» | tsy tsy tsy tsi | 



qworror tj« z([va pipiqw^si | o. s. v. De kursiva hokstäfverna 

 utmärka längre utdragna ljud. 



Omkring medlet af September lemnar näktergalen våra 

 landamären, fiir att under mildare luftstreck tillbringa den 

 kalla årstiden. 



Hans föda består f(»rnämligast af insekter, deras ägg, lar- 

 ver och puppor, samt maskar och små sniglar; men om hösten 

 förtär han äfven med begärlighet åtskilliga slags bär. De, som 

 hållas i bur, pläga uppfödas med mjölmask — larven till en 

 skalbagge (Tenebrio Molitor) — och s. k. myrägg *). 



Boet bygger näktergalen i små täta buskar eller bland ris 

 nära marken. Det är skålformigt och sammansatt af fint gräs, 

 torra löf o. s. v. Aggen äro vanligen 4 — 5, mörkt brungrå, en- 

 färgade. 



1. Sydliga Nähtergalea (Lusciiiia vera Sundev.), som före- 

 kommer i hela vestra och södra Europa, från England till södra 

 Ryssland och en del af vestra Asien, är mycket lik den härofvan 

 beskrifna nordliga arten, men är dock något mindre, ofvan och på 

 stjerten mera stötande i rödt samt har ingen märkbar mörkare in- 

 fattning på sidorna af hakan; föröfrigt är andi-a handpennan nära 

 lika lång som den 5:te, och den 3:dje nära lika med den 4:de. 



I afseende på lefnadssättet finnes knappast någon skilnad 

 emellan denna och föregående; men hans sång är, såsom vi redan 



*) I 5:te delen af detta arbete komma vi att noggrant redogöra för sättet att 

 uppföda mjölmask och att insamla niyrägg, hvilken sednare benämning man 

 gifvit åt myrornas puppor. 



