104 TÄTTINGAR. 



cyana Breiim, derigeitoni, att haktiiicken är hvit i stället för rost- 

 röd. Ingen af dessa har ännu blifvit funnen hos oss. 



Blåhakeii bebor hos oss under sommaren endast de lapp- 

 ska fjelltrakterna och visar sig blott under flyttningstiderna, 

 höst och vår, i de mellersta och södra provinserna. Visserli- 

 gen har en eller annan individ under sommaren äfven blifvit 

 funnen sydligare, såsom i Bohuslän och pa Oland, men det 

 synes vara ganska sannolikt, hvilket äfven Prof. Sundevall, 

 förmodar, att dessa kunna hafva varit sådana, som af yttre 

 skador eller andra orsaker kommit att stanna efter. Märk- 

 värdigast är dock, om vår blåhake endast, såsom det visat 

 sig, skulle vara inskränkt till den högre nordens fjell trakter, 

 då den i mellersta Europa förekommande bebor låglandet. 

 Denna omständighet torde måhända icke böra förbises då 

 fråga är om att bestämma huruvida den tyska och svenska 

 blåhaken äro skilda arter eller endast olika former af en och 

 samma. Conserv. W. Meves, som underkastat dessa foglar 

 en närmare granskning, uttalar sig för den förra åsigten. 



Blåhaken uppehåller sig helst bland täta vide- och björk- 

 buskar, som växa utmed bäckar och elfstränder eller i kanten 

 af kärr och myrar. Han har i sitt lefnadssätt åtskilligt som 

 påminner om rödstjerten; men, i motsats till denne, vistas han 

 helst på marken, der han icke allenast hoppar, utan äfven har 

 förmågan att löpa omkring, liksom ariorna, med skifte vis rörda 

 fötter. Då han sitter rör han ofta upp och ned på stjerten 

 och låter höra sin lockton: Imit, liuit, eller, då han blifver 

 ond eller rädd, ett ofta upprepadt tack, tack. lians sång är 

 behaglig och låter vackert i de eljest tysta och ödsliga fjell- 

 trakterna. Vanligen sjunger han sittande i toppen af en buske 

 eller stundom på marken i grannskapet af boet. 



Hans föda består af insekter, larver, puppor, maskar o. 

 s. v. Under flyttningstiderna om hösten uppehåller han sig 

 ofta i potatisåkrar eller bland buskar, der han har rik till- 

 gång på flugor, skalbaggar, larver, puppor o. s. v. Men han 

 gömmer sig undan och är ofta svår att upptäcka. 



Boet finner man oftast nära vatten mellan rötterna af 

 täta buskar, vid kanten af någon tufva o. s. v. Det är sam- 



