TÄTTINGAR. 113 



Ungarna äro mera gi'aaktiga än de gamla och sakna det 

 gula bandet på hj essän. 



Kungsfogeln är temligen allmän ötVer liela landet, från 

 Skåne ända inom polcirkeln, och finnes föröfrigt näia nog i 

 hela Europa. Han har sitt egentliga stamhall i stora, vid- 

 sträckta barrskogar, men han intiuner sig dock vissa årstider 

 under sina ströftåg äfven i löfskogar och busktrakter, eller i 

 parker och trädgårdar, som hafva barrskogen i sin omedelbara 

 närhet. Mest uppehåller han sig i träden, sällan far man se 

 honom i)a marken. Han är en munter, liflig och orolig fogel. 

 som i hela sitt skaplynne har en viss öfverensstämmelse dels 

 med mesarna, dels med sångarna. Liksom de förra hop])ar 

 han oupphiirligt frän gren till gren, genomsöker med noggran- 

 het hvarje ställe och har äfven förmågan att hålla sig fast pa 

 undre sidan af qvistarna, med nedåt vänd rygg. Liksom de 

 sednare, far man derjemte äfven ofta se honom med fladdrande 

 vingslag hälla sig stilla i luften pa ett ställe i närheten af en 

 barr- eller löfrik qvist, för att afpassa ett gynnsamt tillfälle att 

 fånga en derstädes inkrupen insekt. En annan öfverensstäm- 

 melse med mesarna yttrar sig hos kungsfogeln i den starkt 

 utbildade sällskaplighetsdriften. Man träftar honom nemligen 

 nästan aldrig ensam i skogarna, utan antingen tillsammans 

 med sina egna likar, eller derjemte, såsom oftast är händelsen, 

 i sällskap med mesar och trädkrypare. Det tinnes knappast 

 någon enda skogspark, der man icke under hösten och vintern 

 träffar dylika sällskaper, hvilka under ett beständigt skrik, pip 

 och qvitter taga omkring och genomsöka träden på alla sidor, 

 för att finna insektsägg, larver, puppor och fullbildade insek- 

 ter, hvaraf de lifnära sig. Bland dessa flockar igenkännes 

 kungsfogeln på sitt fina lockljud, som kan uttryckas med sisi 

 eller zitt Hans egentliga sång är ganska angenäm, men så 

 svag, att man måste vara nära för att kunna uppfatta den. 



Om senhösten flyttar visserligen en del kungsfoglar bort, 

 för att tillbringa den strängaste vintern under blidare luft- 

 streck, men de flesta torde dock stanna qvar, så att fogeln 

 hos oss egentligen icke kan betraktas såsom verklig flyttfogel, 



Zool. 2. Foglar. O 



