TÄTTINGAK. 117 



bon bygga de antingen i träd och buskar eller bland säf och 

 vass, stundom äfven pa marken. 



Deras föda bestar, åtminstone om våren och sommaren, 

 nästan uteslutande af insekter, larver och puppor, som de van- 

 ligen tillgripa och fånga pa bladen och barren eller i tlygten. 

 Om hösten förtära åtskilliga ibland dem äfven bär och frukter. 



Till lynnet äro dessa foglar trätgiriga, och tåla icke gerna 

 att någon utaf deras likar kommer inom det område, som de 

 utvalt till sitt stamhåll. Man tinner dem derföre alltid parvis 

 eller ensamma, utom under flyttningarna, da de nattetid följas 

 åt i större eller mindre sällskaper. 



De äro alla utan tvifvel öfvervägande nyttiga foglar, som 

 hvarje landtman och trädgårdsodlare bör vara mån om att 

 skona hvarhelst de förekomma. 1 ti-ädgårdarna bortplocka de 

 flitigt under våren och sommaren en mängd för fruktträden 

 (»ch bärbuskarna skadliga insekter och larver, och de trifvas 

 ganska väl derstiides, synnerligen om man lagar att der linnes 

 tillgång på täta buskar och häckar. Om hösten förtära de 

 visserligen åtskilliga slags bär och frukter, såsom vinbär, körs- 

 l)är o. s. v.; men den skada, som de derigenom förorsaka, är 

 i de flesta fall af ingen betydelse och uppväges vida af den 

 nytta de göra genom att förtära de omnämnda skadedjuren. 

 Föröfrigt kan väl ingen med sinne för naturen vara nog obarm- 

 hertig att förfölja eller döda dessa sma menlösa foglar, som 

 genom sina angenäma sånger sprida så mycket lif och trefnad om- 

 kring sig. Deras antal minskas nog ända genom de förföljelser för 

 hvilka de, under sina flyttningar höst och vår genom åtskilliga eu- 

 ropeiska länder, äro utsatta. Deras infångande har nemligen mån- 

 genstädes, synnerligen uti Italien, öfvergått till en verklig industri. 



Man har hänfört de mänga hithörande arterna till flera 

 skilda slägten; men vi anse dock att de rättast böra bibehållas 

 i ett enda. Detta kan man emellertid, för att underlätta öf- 

 versigten af arterna, sönderdela i flera grupper. 



J:t<ta Grujjpev. Trädgårdssåiigare (Sylvia). Kroppsfårgen 

 öfvervägande gra; stjerten i spetsen tvär, enfärgad 

 eller med till en del hvita sidopennor. 



