TÄTTINGAR. 119 



ill i Afrika, andra äter qvarstanna i södra Europa, ifall vä- 

 derleken är blid. Eljest äro de i allrnähet mycket ömtåliga 

 för kyla. I slutet af April eller i början af Maj infinna de 

 sig åter vid de gamla häckplatserna, och hannarna låta genast 

 höra sin sång från det att boet börjar att tillrustas. Detta 

 ur vanligen till det yttre hopfogadt af fina grässtrån, rötter 

 och dylikt, till det inre af tagel, hår, dun och ull, och vanli- 

 i;'en fästadt bland qvistarna nära marken i någon tät buske. 

 Aggen äro oftast 4 — 6, och båda makarna hjelpas at såväl vid äg- 

 gens rufning, som vid ungarnas uppfödande. De flesta arterna sägas 

 hafvatvenne kullar årligen; dock torde detta icke vara fallet hos oss. 



Under hela fortplantningstiden sjunger hannen mycket if- 

 rigt, och lians sång är, såsom vi redan omtalat, mycket ange- 

 näm, fulltonig och omvexlande. Bäst sjunga den egentliga träd- 

 gårdssångaren, samt deu hökfärgade och svarthufvade sangaren. 

 Denna sednare utmärker sig mycket för sina klara, fylliga ocli väl- 

 ljudande toner och hans sang anses af mången öfverträtfa de 

 öfrigas; men för vår del sätta vi dock den egentliga träd- 

 gårdssångarens i främsta rummet. Den för nästan alla träd- 

 gårdssångare gemensamma locktonen är ett kort tach, tack, tack. 

 Hos ärtsångaren åtföljes detta »tack» ofta af ett upprepadt 

 aääk, gääk, och varningsropet är ett sträft schärr eller scharr. 

 Hökfärgade sångaren lockar ofta: tack, tack — tschäk och 

 fo-irr, tet, tet, tet, ten-rrr. 



Om våren och sommaren lifnära sig trädgårdssångarna af 

 mindre insekter och dessas ägg, larver och puppor, hvilka de plocka 

 pa bladen eller fänga i luften. Om hösten förtära de äfven 

 bär och frukter. 



a) Arter med enfäryad atjert. 



1. Egentliga Trädgårds sångaren (Sylvia hortensis Bechst.). 

 Of van gråaktig, med en svag i olivgrönt stötande anstrykning ; 

 Inunder smutsigt Jivit, med på sidorna en blekt rostgulaktig 

 anstrykning ; fötterna blygrå; 2:dm handpennan 'nästan lika lång 

 som den 3:dje och vida längre än den 4:de. — Längd nära 

 6 tum. 



Namn: Egentlig Löfsängart ocli Häcksdiigare (Sunde vall). 



