TÄTTINGAR 129 



iiin längd öfv er skjutande de närmaste täckfjädrarna; 2:di'a 

 kortare än den 6':te; fötterna mörkbruna. — Längd inemot 

 5 tum. 



Af det här lemnade artmärket kan man lätt finna, att 

 denna och föregående art i afseende pä färgteckningen äro 

 hvarandra ytterst lika, och att det nästan endast är på be- 

 nens färg, som de vid ett ytligt betraktande kunna skiljas åt. 

 Dessa äro nemligen hos gransängaren mörkbruna eller svart- 

 aktiga, då de deremot hos den vanliga löfsångaren alltid äro 

 betydligt ljusare, gulbruna. På uppstoppade exemplar, som 

 länge förvarats i samlingar, mörkna dock benen, så att man alltid 

 vid granskningen af sådana med försigtighet måste tillita detta 

 kännetecken. Bäst kunna dessa foglar åtskiljas på de redan 

 uppgifna vingpennornas längdförhållanden, som synas vara 

 ganska konstanta. I lefnadssättet visa deremot dessa foglar 

 sinsemellan ganska mänga skiljaktigheter; äfvenså är deras 

 sång mycket olika. 



Gransångaren finnes och häckar mångenstädes i Europa, 

 såväl i Tyskland som ännu sydligare; men i afseende på hans 

 utbredning inom Sverige har man att märka det egendomliga 

 förhållandet, att han under fortplantningstiden endast bebor de 

 nordöstra provinserna och blott under flyttningen, höst och 

 vår, visar sig i de mellersta och södra. Han synes icke engång 

 häcka hvarken i Upsala- eller Stockholmstrakten. I det egent- 

 liga Lappland finnes han heller icke, och går icke högre upp än 

 der granen bildar skog. I dylika skogar har han sitt egentliga 

 stamhåll. Der ser man honom ofta sitta i toppen af något 

 mindre träd, under det att han låter höra sin lätt igenkänliga 

 sång, som något liknar pilfinkens (Fringilla montana) qvitter 

 och kan uttryckas med: tjipp, tjäpp, tjäpj?, tjipp, tjäpp .... 

 o. s. v. Han är liflig, munter och orolig, liksom den före- 

 gående, och, då han icke är sysselsatt med sin sång, hoppar 

 han nästan beständigt från morgon till afton bland qvistarna 

 för att plocka insekter, larver och puppor. 



Liksom den föregående anländer han mycket tidigt om 

 våren, medan ännu löfträden äro kala, till sina häckplatser, 

 och under vandringen, då han ofta besöker lundar, parker och 



Zool. II. Foo-lar. 9 



