132 TÄTTISGAR. 



Denna lilla sångare blef först upptäckt i Eyssland. men har 

 sedermera blifvit funnen mäugeustädes i Europa och har under 

 sednare tider hvajje höst i September och Oktober visat sig på ön 

 Helgoland,, hvarutaf Prof. Sotdevall drager den slutsatsen, att han 

 under häcktiden måste bebo något land norr derifrån, och att detta 

 svårlicren kan vara något annat än Jutland eller Rörlige. Han vi- 

 stas helst i löfsko? och har sitt bo fastadt högt öfver marken, 

 under någon trädq\ist.. hvilket är ett ovanligt läge för fogelbon. 



•3:dje Gruppen: Kärrsångare (Calamolierpe). Kroppsfargen 

 olivsråaktig; ofvan stundom mörkfläckig. under hvit- 

 aktis med mer eller mindre rostgul anstrykning; 

 pannan nedtryckt, långsträckt och mer eller mindre 

 spetsigt utlöpande i näbben*); vingarna synas korta, 

 fötterna deremot höga med langa klor; stjerten i 

 spetsen starkt afrundad. 



De till denna grupp hörande sångare äro äfven särdeles 

 nätta och lifliga foglar. De flesta uppehålla sig i täta vass- 

 bänkar vid floder, sjöar och andra vatten. Här hälla de sig 

 vanligen dolda samt klättra och hoppa med mycken färdighet upp 

 och ned på de smala rören. En art uppehåller sig dock nästan 

 endast bland buskar, gräs och andra höga växter i när- 

 heten af vatten och kärr. De lefva alla uteslutande af in- 

 sekter, larver och dylikt. 



En art sjunger ganska utmärkt, omvexlande och melodiskt; 

 men de öfrigas sång är mera egendomlig än vacker och består 

 af skärrande toner, stundom uppblandade med åtskilliga hviss- 

 lande ljud, som hafva ett slags likhet med andra småfoglars 

 läten. Ofta sjunga de långt in på nätterna, och i sådana 

 vassbänkar, der flera häcka, råder vanligen mycken liflighet 

 derisenom, att de ständigt aflösa eller liksom söka att öfver- 

 rösta hvarandra; och under den stilla sommarnatten utgöra 

 dessa deras sånger onekligen ett ganska behagligt afbrott i 

 den eljest på sådana ställen allmänt rådande tystnaden, syn- 

 nerligast som man derifrån. vanligen endast väntar sig att få 

 höra fiskamas slag i vattnet eller grodomas gurglande läte. 



') Sedt i profil har hufvudet i skapnaden en gauika påfallande likhet med 

 hufvndet af en näbbmös. 



