TÄTTINGAR. 139 



gråh7'una, längslöpande fläckar på halsen och bröstet — Längd 

 omkr. 6 tum. 



A7im. Hvita varieteter förekomma någongång af denna art. 



Hannen och honan äro till färgteckningen sinsemellan nä- 

 stan alldeles lika. Vingarna och stjerten gråbruna med smala, 

 bleka tjäderkanter. — Ungartia äro ofvan gråa, hvitfiäckiga; 

 inunder hvita med gråaktiga sidokanter pä fjädrarna. 



Denna flugsnappare är en ibland de allmännast förekom- 

 mande smäfoglar. Han finnes hos oss snart sagdt öfver hela 

 landet, der skog växer, och är äfven utbredd öfver hela det 

 öfriga Europa samt en stor del af Asien. Säsom flyttfogel 

 lemnar han våra skogar i September och återvänder följande 

 vår i början eller medlet af Maj, alltefter årstidens beskaf- 

 fenhet. Under vintern har han t. o. m. blifvit träffad ända i 

 södra Afrika. 



Han bebor såväl barr- som löfskogarna och häckar äfven 

 ofta i parker och trädgårdar. Af naturen rofgirig och glupsk 

 förtär han dagligen under sommarmånaderna en stor mängd 

 insekter och gör af denna anledning, synnerligen emot slutet 

 af sommaren sedan ungarna blifvit utvuxna, ganska mycken 

 nytta. 



Hans sång, som han dock mera sällan låter höra, är gan- 

 ska ofullkomlig, består blott af skärrande toner och är så 

 svag, att den endast kan förraärkas då man är fogeln helt 

 nära. Deremot gifver han sig ofta tillkänna genom locktonen, 

 som utgöres af ett fint, hvisslande 'ist, 'isL 



Genom sin snabba flygt, de långa vingarna och de korta 

 tarserna, påminner han mycket om svalorna; men man ser 

 dock redan på afstånd att man har en flugsnappare framför 

 sig, om man lägger märke till hans sätt att fånga insekter. 

 Han sitter nemligen, säsom vi redan omtalat, i toppen af nå- 

 got mindre träd, på en torr gren, gärdesgardsstör eller annat 

 dylikt upphöjdt föremål, ifrigt spejande efter förbiflygande in- 

 sekter, gör derifrån, då han fatt sigte på en dylik, en kort 

 utflygt, svänger omkring några slag flaxande i luften, griper 

 sitt byte och återvänder derefter till samma ställe. Han är 

 om sommaren föga skygg, och da han blifver uppskrämd flyger 



