TÄTTINGAR. 147 



mängd insekter, såsom humlor, skalbaggar, gräshoppor o. s. v., 

 samt smäfoglar, möss, ödlor med flera andra smådjur på dy- 

 likt sätt uppstuckna. Härigenom kunna de emellanåt an- 

 ställa sina ordentliga måltider, då deremot de flesta andra 

 tbglar, som genast sluka sin föda, måste ut pa ny fångst 

 da hungern påkommer. Liksom roffoglarna nedsvälja törn- 

 skatorna ofta håren, tjädrarna och de härdare delarna af 

 sitt byte samt uppkasta sedermera dessa, såsom näringsmedel 

 odugliga ämnen, i form af bollar. 



I skogar, ängar, betesmarker och trädgårdar, der törn- 

 skatorna mest hafva sina tillhåll, vistas de nästan ständigt i trä- 

 den och buskarna, bland hvilkas qvistar, äfven de mest täta 

 och taggiga, de hoppa och röra sig med mycken färdighet. 

 På marken röra de sig deremot mindre skickligt. Deras flygt, 

 som bildar små båglinier, sker med surrande vingslag och 

 mycket utspärrade vingpennor. De flyga sällan en längre 

 sträcka i sänder, utan hvila sig emellanåt på passande ställen, 

 äfven då de förföljas. Ofta ser man dem med fladdrande 

 vingslag hålla sig stilla på ett ställe i luften, liksom falkarna, 

 samt derefter pilsnabbt störta sig ned till marken, för att 

 fånga ett byte. I allmänhet hafva de, då de sitta, en temli- 

 gen upprätt ställning, och röra ofta stjerten upp och ned eller 

 åt sidorna. 



Törnskatorna äro af ett trätgirigt lynne och kunna svår- 

 ligen fördraga andra foglar i sin omedelbara närhet, åtminstone 

 icke de insektätande småfoglarna, som af dem alltid blifva för- 

 jagade eller dödade. Vill man derföre skydda dessa sednare 

 i parker och trädgårdar, är det alltid rådligast att skaffa un- 

 dan törnskatorna, i händelse de derstädes söka att innästla 

 sig. Under sistförflutne sommar hade författaren tillfälle att 

 iakttaga deras beteende mot åtskilliga småfoglar. Ett par af 

 den allmänna törnskatan inkräktade nemligen ett litet område 

 i en park, der förut löfsångaren (Sylvia Trochilus) och träd- 

 gårdssångaren (S. hortensis) hade anlagt sina bon och börjat 

 sin äggläggning. Då törnskatorna fått sitt bo färdigt och ho- 

 nan börjat ligga, var hannen ifrigt sysselsatt med anskaffandet 

 af föda åt sig och henne och inom kort befunnos de späda, 



