TÄTTINGAR. 



149 



hand; vingarna svarta ocli hvita, lista hand^yennan af vanlig 

 bredd, räcker långt utöfver spetsen af de närmaste täckfjä- 

 drarna; stjerten svart och hvit, längre än den Jtoplagda vingen. 

 — Längd omkr. 10 tum. 



Namn: Större Tornskata (NiLSS.). 



Hannen är otVan ljust askgrå eller blägrå med hvita skul- 

 derfjädrar; frän näbbroten löper genom hvardera ögat ett tem- 

 ligen bredt, svart band, som något vidgar sig vid örontrak- 

 ten. Halsens sidor och alla undre kroppsdelar hvita. Vingarna 

 svarta, med en större hvit fiäck i midten af handpennorna, 

 som vanligen visar sig såsom dubbel ; armpennorna i spetsen 

 kantade med hvitt. Stjerten svart, med de 2 mellersta pen- 

 norna nästan helt och hållet af samma färg, de öfriga i spetsen 

 mer eller mindre hvita; de öfre täckfjädrarna ljust askgraa, 

 de undre hvita. Näbben och fötterna svarta. 



Honan är, såsom mycket gammal, nästan alldeles lik 

 hannen; eljest är hon på bröstet tint vattrad af grått. 



Ungarna äro lika yngre honor. 



Fig. 43. 



Varfogdn. 



Varfogeln bebor en stor del af Europa. Hos oss iinnes 

 han om sommaren hufvudsakligen i Lapplands och de norra 

 provinsernas skogstrakter. I de mellersta och södra landska- 

 pen häckar blott ett och annat par. I allmänhet kan han 

 sägas vara temligen sällsynt och ffirekommer ingenstädes tal- 

 rikt. Vid vinterns annalkande begifver han sig från norden 



